г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/348/16-к
Номер провадження 1-кп/213/87/16
У Х В А Л А
Іменем України
23 червня 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

педагога- ОСОБА_6 ,

представника Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу ОСОБА_7 ,

представника молодіжної превенції Інгулецького відділення поліції КВП ГУ Національної Поліції в Дніпропетровській області- ОСОБА_8 ,

неповнолітнього підозрюваного: ОСОБА_9 , який є також цивільним відповідачем,

законного представника неповнолітнього підозрюваного: ОСОБА_10 , яка є також законним представником цивільного відповідача,

неповнолітнього потерпілого- ОСОБА_11 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого- ОСОБА_12 , він же цивільний позивач, як законний представник неповнолітнього ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері по кримінальному провадженню №0001561 від 05.10.2015 року відносно неповнолітнього:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта: повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.125 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу надійшло кримінальне провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_9 за ст. 125 ч.2 КК України з клопотанням прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1- ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_10 .

В обгрунтування цього клопотання прокурором зазначено, що неповнолітній ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Встановлено, що неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 05.10.2015 року, приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись біля будинку №43 по вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин з неповнолітнім Сауліним ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_11 один удар лівою рукою зжатою в кулак в область щелепи праворуч та один удар правою рукою зжатою в кулак в область обличчя ліворуч, чим спричинив неповнолітньому потерпілому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синця лівого ока, які згідно висновку експерта за №157 від 05.11.2015 року, за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як 21 день (три тижні) - п 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України - умисне завдання легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_9 пояснив, що він у повному обсязі визнає свою вину по ст. 125 ч.2 КК України. Він підтримує клопотання прокурора про застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері. Крім того, пояснив, що неповнолітній ОСОБА_14 розповів йому, що ОСОБА_15 штовхав його. Він вирішив заступитися за ОСОБА_16 . 05.10.2015 року приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись біля грального майданчику, що знаходиться поруч з будинком АДРЕСА_2 він побачив ОСОБА_17 , який був з дівчиною та вирішив побити ОСОБА_18 за те, що той штовхав ОСОБА_19 .. Підійшовши до ОСОБА_18 - він завдав останьому тілесні ушкодження зазначенні в клопотанні прокурора. Потерпілий впав на землю. Знайомі хлопці відвели його в сторону та просили, щоб не бив ОСОБА_18 . Він бачив, як ОСОБА_18 сидів на сідницях та почав плакати. Після чого, він пішов гуляти, а ОСОБА_18 залишився на тому місці, де він його побив. Також пояснив, що цивільний позов заявлений законним представником неповнолітнього ОСОБА_11 - ОСОБА_12 щодо стягнення завданої матеріальної шкоди в сумі 409 грн. 59 коп. він визнає повністю, а заявлену моральну шкоду в розмірі 10000 гривень- визнає частково в сумі 2000 гривень. В іншій частині позову просив відмовити. Також пояснив, що він проживає з матір`ю, батько помер.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 в присутності свого законного представника та в присутності педагога в судовому засіданні пояснив, що 05.10.2015 року на перерві у школі його обізвав образливими словами ОСОБА_14 , образившись на останього -він схватив ОСОБА_16 та почав трусити. Останього він не бив. У цей же день він зустрів дівчину ОСОБА_20 , яка навчається у їхній школі та пішов гуляти з нею. Приблизно о 17 год. 30 хв. до нього підійшло двоє знайомих хлопців. Які з ним почали розмовляти. Через кілька хвилин підійшов ОСОБА_21 , який нічого не пояснюючи- наніс йому удари кулаками рук, в область щелепи та в область лівого ока. Після чого, він впав на землю та втратив свідомість. Прийшовши до тями, невідомі люди з його телефону зателефонували його батькові, який потім його відвіз до лікарні. Йому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та синця лівого ока. Змушений був проходити стаціонарне лікування. На його лікування були витрачені кошти. Після отриманих тілесних ушкоджень його самопочуття погіршилося, він страждає та переживає з приводу того, що сталося, змінився його звичний спосіб життя, відчуває головний біль, нудоту, погано спить. Просив задовольнити позов, який заявлено його законним представником. Неповнолітній потерпілий не заперечував проти клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру та передачі останього під нагляд матері.

Неповнолітня свідок ОСОБА_22 в присутності законного представника ОСОБА_23 та педагога ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 05.10.2015 року вона пішла прогулятися зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_24 . Коли вони гуляли, до них підійшло двоє хлопців і почали розмовляти з ОСОБА_18 . Вона відійшла в сторону та стала розмовляти по мобільному телефону і не втручалася в розмову. Потім прийшов ОСОБА_9 , який підійшов до ОСОБА_25 .. Вона почула якісь хлопки у вигляді удару, повернувшись побачила, що ОСОБА_26 лежить на землі. Хто вдарив ОСОБА_18 , вона не бачила. ОСОБА_21 відразу пішов. Із-за чого був конфлікт вона знає. Біля ОСОБА_27 почали збиратися люди, вона попросила їх побути з ОСОБА_18 , а сама побігла до матері ОСОБА_11 , де все їй розповіла.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що він підтверджує пояснення, які давав на досудовому розслідуванні про те, що 05.10.2015 року приблизно о 17 год.30 хв. під час того як гуляв зі своїм другом ОСОБА_29 , вони зустріли ОСОБА_17 , який був з дівчиною. Дівчина відійшла в сторону, а вони втрьох стояли спілкувалися. Потім підійшов до них ОСОБА_21 і почав наносити удари кулаками в область голови ОСОБА_17 . Данило упав і тримався за голову. Він з ОСОБА_30 намагались заспокоїти ОСОБА_21 та відвели його в сторону, який потім з місця події пішов. Вони також пішли слідом за ОСОБА_16 , чтоб запитати, що сталося.

Законний представник ОСОБА_11 - ОСОБА_12 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_9 заходів виховного характеру. Цивільний позов підтримав у повному обсязі. Також пояснив, що в результаті отриманих сином ОСОБА_18 тілесних ушкоджень, останній перебував на стаціонарному лікуванні. На придбання медичних препаратів для лікування сина було витрачено 409 гривень 59 коп.. До цього часу син страждає та переживає з приводу того, що сталося з ним, замкнувся у своїх проблемах, його психологічний стан пригнічений, порушився сон, втратив душевну рівновагу та спокій, порушилася його нормальна життєва обстановка. Визначену суму моральної шкоди в розмірі 10000 гривень він обґрунтовує і тим, що він як законний представник та його дружина також переживають за сина. Моральну шкоду в розмірі 10000 гривень просить задовольнити.

Законний представник ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , в судовому засіданні просила застосувати до її сина ОСОБА_16 примусові заходи виховного характеру та передати останього під її нагляд. Вона здатна забезпечити належні умови виховання ОСОБА_21 та буде постійно контролювати його поведінку. Як цивільний відповідач -заявлений цивільний позов визнає частково, а саме: завдану матеріальну шкоду в розмірі 409 грн.59 коп. визнає в повному обсязі, а моральну шкоду лише в сумі 2000 гривень. Заявлену у позові моральну шкоду в розмірі 10000 гривень вважає дуже завищеною. Просить в задоволенні позову в іншій частині вимог відмовити.

Представник служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що неповнолітній ОСОБА_9 на обліку у них не перебуває. Мати ОСОБА_10 займається вихованням сина. Проти клопотання прокурора не заперечував.

Представник молодіжної превенції Інгулецького відділення поліції КВП ГУ Національної Поліції в Дніпропетровській області- ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що з лютого 2016 року ОСОБА_9 перебуває у них на профілактичному обліку. Він підтримує клопотання прокурора.

Встановлено, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №157 від 05.11.2015 року у ОСОБА_11 малися тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синця лівого ока, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як 21 день (три тижні) (кр.пр. а.с.17-19).

Це клопотання прокурора у повному обсязі в судовому засіданні підтримано адвокатом.

Суд, заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_9 та усіх учасників процесу, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_9 скоїв вищезазначене кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.2 КК України у неповнолітньому віці, раніше він до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання та навчання він характеризується посередньо, в скоєному кримінальному правопорушенні він свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному, в подальшому має бездоганну поведінку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра він не перебуває, проживає з матір`ю, батько помер. ОСОБА_9 з 2007 року перебуває на диспансерному обліку у кардіолога з діагнозом кальцевидна гранулема, а з 2009 року перебуває на диспансерному обліку у окуліста з діагнозом міопатія легкого ступеня, є психічно здоровою людиною. Судом враховуються дані про сім`ю, здатність матері забезпечити виховний вплив на ОСОБА_9 та постійний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінка неповнолітнього, його ставлення до вчиненого.

Відповідно до ст.97 КПК України: якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру та надсилає його до суду.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин передбачений ст.125 ч.2 КК України, який скоєний неповнолітнім ОСОБА_9 , відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Відповідно до ст. 97 ч.1 КК України: неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання.

Статтею 105 КК України передбачено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, а саме: у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Враховуючи неповнолітній вік ОСОБА_9 , його щире каяття в скоєнні зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченому ст.125 ч.2 КК України, здатність матері забезпечити позитивний виховний вплив на ОСОБА_9 та постійний контроль за його поведінкою, враховуючи умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, суд вважає можливим його виправлення без застосування до нього кримінального покарання і вважає доцільним застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері строком на 1 рік.

Цивільний позов законного представника ОСОБА_12 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в межах заявлених вимог в повному обсязі так, як витрати на лікування сина підтверджені чеками, випискою із медичної картки стаціонарного хворого (суд.пр. а.с.56, 57).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінюючи завдану потерпілому моральну шкоду, суд також враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України , які викладені в Постанові № 4 від 31.03.1995 року „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди .

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 внаслідок отримання тілесних ушкоджень в результаті скоєного злочину, зазнав фізичного болю та страждань, порушився звичний спосіб його життя, останній проходив лікування.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує всі вищевказані обставини, характер і об`єм фізичних страждань, глибину душевних переживань потерпілим ОСОБА_11 , їх термін, стан здоров`я потерпілого, вимушені зміни у житті. З урахуванням викладеного, суд вважає, що сума моральної шкоди законним представником потерпілого значно завищена і підлягає стягненню в межах розумності та справедливості в сумі 4 (чотири) тисячі гривень, яка є справедливою та достатньою для відшкодування немайнових втрат, оскільки сума 10000 гривень є значно завищеною. Матеріальну та моральну шкоду необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_9 на користь законного представника ОСОБА_12 , а в разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_9 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, матеріальну і моральну шкоду слід стягнути з законного представника ОСОБА_10 . В решті вимог щодо стягнення моральної шкоди необхідно відмовити.

На підставі ст. 97 ч.1, ст.105 ч.2 КК України та керуючись ст. ст. 292, 497, 500,501 КПК України, на підставі ст.1166,1167, 1179 ЦК України, суд ,-

Ухвалив:

Клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_31 задовольнити у повному обсязі.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 125 ч.2 КК України провадженням закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Застосувати відносно ОСОБА_9 примусову міру виховного характеру у вигляді - передачі його під нагляд матері - ОСОБА_10 - строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_9 завданої матеріальної шкоди в сумі 409 гривень 59 коп. та моральної шкоди в сумі 10000 гривень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь законного представника ОСОБА_12 завдану матеріальну шкоду в сумі 409 гривень 59 коп. та компенсацію за спричинену моральну шкоду в результаті скоєння злочину в розмірі 4000 (чотири) тисячі гривень. В разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_9 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, зазначену матеріальну і моральну шкоду стягнути з законного представника ОСОБА_10 .

В решті вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 30 днів з часу її оголошення усіма учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя ОСОБА_1