АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/809/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/247/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3ст.358 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

виправданого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого токарем у філії Великоберезовицька ДЕД, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

визнано невинуватим та виправдано у звязку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року).
Органами досудового розслідування, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 31 січня 2008 року в нього виник злочинний намір, направлений на використання завідомо підробленого документа з метою отримання кредиту в АТ Ощадбанк. Реалізуючи свій злочинний намір, 31 січня 2008 року ОСОБА_7 . З метою підтвердження своєї платоспроможності, під час отримання кредиту, подав до філії Тернопільського міського відділення ВАТ Державний ощадний банк України №6350, що в м.Тернополі по вул.Чалдаєва, 1 довідку про доходи видану на його імя, в якій містились завідомо неправдиві відомості. Зокрема, у даній довідці було зазначено, що ОСОБА_7 З липня 2007 року по грудень 2007 року працює у ФГ Семеха на посаді водія та його заробітна плата в липні 2007 року становила 3820,0грн., в серпні 2007 року становила 3934,0грн., в вересні 2007 року становила 3150,0грн., в жовтні 2007 року становила 2728,0грн, в листопаді 2007 року становила 2021,0 грн., в грудні 2007 року становила 610,0 грн., крім того, інші нарахування за грудень 2007 року на загальну суму 5800 грн., хоча в дійсності згідно відповіді пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_7 отримував заробітну плату в липні 2007 року 1243,50 грн., серпні 2007 року 1589,10 грн, вересні 1413,22 грн., жовтень 2007 року 549,20 грн., листопаді 376, 00 грн., грудні 2007 року 667,0 грн. В подальшому на підставі даної довідки між філією Тернопільського міського відділення ВАТ Державний ощадний банк України № 6350 та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір №8 від 31 січня 2008 року, згідно умов якого ОСОБА_7 було надано кредит на суму 15000,0 грн. На даний час кредит не погашений. Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2001 року), використання завідомо підробленого документа.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить виправдальний вирок щодо ОСОБА_7 скасувати у звязку із неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.3 ст.358 КК України (в редакції статті 2001 року) і призначити йому покарання у виді штрафу 850 грн. та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у звязку із закінченням строків давності.
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції виправдовуючи ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині не звернув уваги на те, що останній розумів про наслідки використання підробленої довідки про його доходи, в яку були внесенні недостовірні відомості і особисто прибувши в банк підписав кредитний договір про надання йому кредиту на суму 150000грн. та одержав частину коштів в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі.
Також зазначив, що ОСОБА_10 не міг особисто подати довідку про доходи на імя ОСОБА_7 при укладанні кредитного договору між банком та ОСОБА_7 , оскільки він підписував та подавав усі необхідні документи в банк, що стосуються поручителя, відповідно до вимог положення про кредитування фізичних осіб, кредит надається після проведення банком ідентифікації позичальника на підставі поданих особисто ним оригіналу паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Крім того, вказує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Згідно положень п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Оскільки, станом на даний час з дня вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , минуло більше, ніж три роки ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.
В запереченнях на апеляційну скаргу виправданий ОСОБА_7 та його захисники просять вирок залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, посилаючись на те, що ОСОБА_7 підписував тільки кредитний договір, а всі документи, в тому числі і довідку про доходи виправданого підробив і подав сам особисто ОСОБА_10 , який був знайомий з усіма працівниками банку та керуючою ОСОБА_11 , яка надавала допомогу на отримання кредиту. ОСОБА_7 погодився підписати даний кредитний договір по тій причині, що ОСОБА_10 погрожував звільнити його з роботи і не виплатити заборгованості по зарплаті. Також всі нотаріальні дії щодо застави майна, в день підписання кредитного договору, проводив без участі ОСОБА_7 сам ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідача-суддю апеляційного суду, прокурора, який підтримав, подану апеляційну скаргу, а також виправданого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які просили відмовити у її задоволенні, а вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.373 КПК виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення фактично ґрунтується на довідці про його доходи, в якій містяться завідомо неправдиві відомості та на документах, які були подані у філію Тернопільського відділення ВАТ Державний ощадний банк України для отримання кредиту та кредитному договорі №8 від 31 серпня 2008 року укладеному між банком та ОСОБА_7 .
Разом з тим, суд, за результатами досліджених в судовому засіданні доказів прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вказані документи лише доводять факт оформлення і отримання кредиту у ВАТ Державний ощадний банк України на суму 150000 грн., а обвинувачення Виннику ґрунтується на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.
Ці висновки суду ґрунтуються на показаннях в судовому засіданні:
обвинуваченого ОСОБА_7 , який ствердив, що в 2008 році він підписував тільки кредитний договір, а всі документи і в тому числі підроблену довідку про доходи подав сам особисто ОСОБА_10 , так як він був знайомий з усіма працівниками банку та керуючою філією Тернопільського міського відділення ВАТ Державний ощадний банк України №6350 ОСОБА_11 , яка надавала йому допомогу в отриманні кредиту. На даний кредитний договір він погодився по тій причині, що ОСОБА_10 погрожував звільнити з роботи і не виплатити йому заборгованість по зарплаті. Також всі нотаріальні дії щодо застави майна в той же день без його участі проводив сам ОСОБА_10 . Документи на одержання він не готував та не надавав. Після отримання кредиту, ОСОБА_10 передав частину кредитних грошових коштів йому в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі;
свідка ОСОБА_10 , який підтвердив з метою отримання кредиту він у приміщенні банку написав недостовірну довідку про дохід ОСОБА_7 та підписав договір майнової поруки та застави комбайна. Самих обставин оформлення кредиту не памятає; не заперечив, що знав добре керуючу філією Тернопільського МВ ВАТ Державний ощадний банк України №6350 ОСОБА_11 проте, відмовився давати покази на підставі ст.63 Конституції України. Ствердив, що погашав вказаний кредит, оскільки являється поручителем. Кредит брався ОСОБА_7 в силу домовленостей між ними, про які відмовляється повідомити суду на підставі ст.63 Конституції України. Повідомив, що ним особисто надавалися документи в банк, які в нього вимагали. Визнає, що видав підроблену довідку про доходи ОСОБА_7 , за що притягався до кримінальної відповідальності, однак, справу було закрито у звязку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;
свідка ОСОБА_11 , яка не заперечила тієї обставини, що вона добре знайома з ОСОБА_10 і дійсно останній до неї в 2008 році підходив з приводу оформлення кредиту на суму 150000 грн., де заставним майном був комбайн, але по якій причині був реалізований комбайн без відома банку вона пояснити не могла. Підтвердила, що ОСОБА_10 сплачував частково кредит згідно кредитного договору від 31.01.2008 року. Вказала, що в 2008 році вона обіймала посаду керуючого філією Тернопільського МВ ВАТ Державний ощадний банк України №6350. В 2008 році було укладено договір кредиту на суму 150000грн. між банком та ОСОБА_7 , де поручителем був ОСОБА_10 . Вона, як керівник відділення банку підписувала кредитний договір. Безпосередньо вона не приймала пакет документів від ОСОБА_7 .
Всі інші докази, які вказані в обвинувальному акті та апеляційній скарзі прокурора (довідка про доходи, кредитний договір, заявка на отримання кредиту), не доводять наявності в діях ОСОБА_7 ознак предявленого йому у вину кримінального правопорушення, а лише посвідчують ту обставину, що дійсно кредитний договір від 31.01.2008 року був оформлений на його імя.
Використання завідомо підробленого документа за ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2001 року) вчиняється тільки шляхом активної поведінки виконавця злочину, з прямим умислом. Обовязковою субєктивною ознакою використання завідомо підробленого документа є мета прагнення винного отримати певні права або звільнитись від обовязків.
Як вбачається з наведених доказів обвинувачений ОСОБА_7 підроблену довідку про його доходи сам особисто в банк не подавав для оформлення і отримання кредиту, а підробив її ОСОБА_10 і він же подав її в банк, з метою неправомірного отримання кредиту, який згодом отримав, повернувши заборгованість ОСОБА_7 по зарплаті та в подальшому частково погасив кредит.
Умисел же ОСОБА_7 був направлений лише на отримання заробітної плати, яку заборгував йому ОСОБА_10 .
За таких обставин, суд вірно прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що саме ОСОБА_7 подав до філії Тернопільського МВ ВАТ Державний ощадний банк України №6350 довідку про доходи на його імя, що містила недостовірні відомості, оскільки як видно з показань свідка ОСОБА_11 , вона не приймала документів на оформлення кредиту у ОСОБА_7 , а тому стверджувати, що саме він подавав цю довідку не могла. Свідок ОСОБА_10 ствердив, що саме він подав в банк всі необхідні документи для отримання кредиту і кредитні зобовязання за договором виконувались також ним і він був зацікавлений в отриманні кредиту.
Отже, відсутність обовязкової характеризуючої ознаки обєктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України подання ОСОБА_7 завідомо підробленого документа, унеможливлювало постановлення судом по справі обвинувального вироку. Суд на законних підставах виніс виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 , з чим і погоджується колегія суддів.
Що стосується інших обставин, про які йдеться в апеляційній скарзі прокурора, то відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Доводи в апеляційній скарзі прокурора про те, що ОСОБА_7 повинен нести відповідальність за використання завідомо підробленого документа, так як йому було відомо, що довідка про його доходи підроблена ОСОБА_10 - необґрунтовані, оскільки ОСОБА_7 жодних активних дій по оформленню кредиту не вчиняв, а всі дії вчинив ОСОБА_10 і не дивлячись на те, що кредит оформлявся не на його імя, предявив документи під заставу комбайна, який належав йому на праві особистої власності.
З урахуванням наведеного, підстави для скасування вироку суду за викладеними в апеляційній скарзі доводами відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2016 року щодо виправдання ОСОБА_7 за ч.3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДІ:

______________ ____________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4