Справа № 522/2996/16-к
Провадження № 1-кс/522/4609/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

Секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі, клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00000062 від 16.02.2016 року стосовно підозрюваного
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тирасполь Республіки Молдова, громадянина України, з вищою освітою, старшого оперуповноваженого Іллічівського (Чорноморського) відділення поліції Овідіополського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, зареєстрований ває за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.2 ст.365, ч.3 ст.368, ч.3 ст.371 КК України,-

в с т а н о в и в:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.2 ст.365, ч.3 ст.368, ч.3 ст.371 КК України.

Слідчий звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 посилаючись на наступне.

ОСОБА_6 з вересня 1994 року по листопад 2015 року проходив службу на різних посадах в територіальних підрозділах ГУМВС України в Одеській області, та на даний час є працівником правоохоронного органу.

ОСОБА_6 , вступивши на службу в органи поліції, відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про національну поліцію», склав присягу на вірність Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Проте, незважаючи на це, останній вчинив тяжкі злочини за наступних обставин.

10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області невстановленими особами із застосуванням насилля було здійснено розбійний напад на громадянина ОСОБА_9 , внаслідок чого у останнього викрадено грошові кошти в сумі 17 000 доларів США. За даним фактом слідчим відділом Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області розпочато та здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 11.02.2016 за ч.4 ст.187 КК України. Здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено слідчому СВ Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 .

З метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказано злочину, ОСОБА_6 , викривлено розуміючи інтереси служби, спрямовані на штучне нарощування рівня розкриття злочинів, виходячи за межі наданих йому слідчим прав та повноважень, за попередньою змовою з особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження (далі - Особами) та іншими невстановленими оперативними працівниками поліції, реалізуючи завчасно розроблений злочинний план з розподілом ролей між співучасниками, 13 лютого 2016 року під приводом купівлі автомобіля марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_11 , приблизно о 19 год. біля супермаркету "Віртус", по вул. Середньофонтанській, м. Одеса, ОСОБА_6 , діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, з особами та іншими невстановленими працівниками вказаного підрозділу поліції, не маючи законних підстав для затримання особи, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в інших особистих інтересах, які полягали в штучному нарощувані рівня розкриття злочинів, завідомо незаконно затримав без ухвали слідчого судді та наявності підстав, передбачених ч.2 ст.207 та ч.1 ст.208 КПК України, громадянина ОСОБА_11 та його цивільну дружину ОСОБА_12 , а саме, - застосувавши до останніх фізичну силу та спеціальний засіб наручники, проти їх волі змусив останніх прослідувати з ним та залишатися поряд у одному з службових приміщень Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області у м. Іллічівськ (Чорноморськ) по вул. Хантадзе, 15.

При цьому, в порушення вимог ст.29 Конституції України ст.ст.207-213 КПК України, ОСОБА_6 та інші особи, з якими він діяв у групі, не повідомили громадянина ОСОБА_11 та його цивільну дружину ОСОБА_12 про підстави затримання та те у вчиненні якого злочину вони підозрюються, не роз`яснили право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти них. Не надали їм змогу повідомити про їх затримання та місце перебування інших осіб. Не склали протоколи про їх затримання та не доставили їх до органу досудового розслідування. А також, не повідомили про затримання орган (установу), уповноважену законом на надання безоплатної правової допомоги.

Надалі, ОСОБА_6 , діючи спільно за попередньою змовою групою осіб з особами та іншими невстановленими працівниками вказаного підрозділу поліції, 13 лютого 2016 року приблизно о 23.40 год., перебуваючи у м. Одесі по вул. Мала Арнаутська, не маючи законних підстав для затримання особи, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в інших особистих інтересах, які полягали в штучному нарощувані рівня розкриття злочинів, завідомо незаконно затримав без ухвали слідчого судді та наявності підстав, передбачених ч.2 ст.207 та ч.1 ст.208 КПК України, громадянина ОСОБА_13 , на якого, як на найкращого друга свого чоловіка під примусом вказала ОСОБА_12 , а саме, застосувавши до останніх фізичну силу та спеціальний засіб наручники, проти його волі змусив останнього прослідувати з ним та залишатися поряд у одному з службових приміщень Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області у м. Іллічівськ (Чорноморськ) по вул. Хантадзе, 15.

При цьому, в порушення вимог ст.29 Конституції України ст.ст.207-213 КПК України, ОСОБА_6 та інші особи, з якими він діяв у групі, не повідомили громадянина ОСОБА_13 про підстави затримання та те у вчиненні якого злочину він підозрюється, не роз`яснили право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього. Не надали йому змогу повідомити про його затримання та місце перебування інших осіб. Не склали протокол про його затримання та не доставили його до органу досудового розслідування. А також, не повідомили про затримання орган (установу), уповноважену законом на надання безоплатної правової допомоги.

Діючи з метою змусити ОСОБА_12 , яка перебуває на п`ятому місяці вагітності, до дій, що суперечать її волі, а саме визнання нею своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та отримання від неї відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, капітан поліції ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з особами та іншими невстановленими працівниками поліції у період часу з 20.00 години 13 лютого 2016 року до 11.00 години 14 лютого 2016 року незаконно позбавивши її волі, утримували останню у службових приміщеннях Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області, розташованих в м. Іллічівську (Чорноморську) Одеської області по вул. Хантадзе, 15, при цьому брали її руками за горло, чим заподіяли їй фізичних страждань, застосували до останньої спеціальні засоби наручники, погрожували застосуванням зброї, а також вчиненням інших насильницьких дій у вигляді мордувань, тобто дій, пов`язаних з багаторазовим та тривалим спричиненням болю, які б, з їх слів, призвели до переривання її вагітності.

Приблизно об 11.00 годині 14 лютого 2016 року, ОСОБА_6 звільнив ОСОБА_12 , надавши можливість самостійно залишити приміщення відділення поліції.

Поряд з тим, діючи з метою змусити громадянина ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до дій, що суперечать їх волі, а саме визнання ними своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та отримання від них відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, капітан поліції ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з особами, та іншими невстановленими працівниками поліції у період часу з 19.00 години 13 лютого 2016 року до 16.00 години 17 лютого 2016 року, незаконно позбавивши волі ОСОБА_14 та з 23.40 години 13 лютого 2016 року до 23.50 години 15 лютого 2016 року ОСОБА_13 , а саме, усвідомлюючи, що потерпілі позбавлені права вільного пересування та вільного вибору місця свого знаходження, утримував останніх у службових приміщеннях Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області, розташованих в м. Іллічівську(Чорноморську) Одеської області по вул. Хантадзе, 15 та вул. Транспортній, 5, застосував до останніх спеціальні засоби наручники, погрожуючи застосуванням зброї, що супроводжувалося заподіянням їм фізичних страждань.

Так, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з особами та іншими невстановленими працівниками поліції під час незаконного позбавлення волі заподіяв ОСОБА_14 та ОСОБА_13 сильний фізичний біль, шляхом нанесення останнім побоїв, мучення та інших насильницьких дій, які ображали їх особисту гідність та полягали у одяганні на потерпілих спеціальних засобів наручників та неодноразовому підвішуванні їх за наручники на дерев`яній поперечині між двома столами, аж до повної втрати останніми свідомості, а також багаторазовим та тривалим спричиненням болю через нанесення численних але незначних ударів руками та ногами по голові та тулубу. Окрім того, ОСОБА_6 з особами та іншими невстановленими працівниками поліції заподіяли потерпілим сильних фізичних страждань шляхом їх мучення, а саме тривалого позбавлення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 їжі, пиття (або надання спеціально підігрітої води, для неможливості втамування спраги), можливості сходити до туалету.

15 лютого 2016 року близько 23.50 години, не досягнувши запланованої мети своїх дій, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та інші невстановлені працівники поліції припинили заподіяння фізичного болю, побоїв та інших насильницьких дій стосовно ОСОБА_13 , вивезли останнього на автомобілі до міста Одеси, де звільнили останнього, залишивши його в районі Селекційного інституту в місті Одесі.

17 лютого 2016 року близько 13.00 години, тобто приблизно через 90 годин після завідомо незаконного затримання, що свідчить про тривалий час позбавлення ОСОБА_14 волі, не досягнувши запланованої мети своїх дій, ОСОБА_6 , особи та інші невстановлені працівники поліції припинили заподіяння фізичного болю, побоїв та інших насильницьких дій стосовно ОСОБА_14 та передали його слідчому СВ Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 .

01 березня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з тих підстав, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив у тому числі тяжкі злочини, передбачені, ч.2 ст.127 та ч.3 ст.371 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, заявою ОСОБА_12 , протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , протоколами обшуків приміщень Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, протоколами огляду відеозаписів з камер зовнішнього спостереження супермаркету ТОВ «Віртус» та приміщень Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області та іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор, підтримав клопотання у повному обсязі, просив застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. На підтвердження ризиків, зазначив, що під час здійснення виклику ОСОБА_16 до органу досудового розслідування, останній двічі не з`явився, без поважної причини. Крім того, у ОСОБА_6 як у оперативного працівника кримінального розшуку, є агентура, яка може здійснювати вплив на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник заперечив проти вказаного клопотання, та вважав, що підставою для відмови у його задоволенні є перш за все, пропущення визначеного процесуального строку, крім того, посилався на необґрунтованість підозри, що виключає можливість застосування запобіжного заходу. Крім того, зазначив, що повноваження слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні не підтвердженні, оскільки відповідних відомостей до ЄРДР не внесено. Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України спростовується, тим, що підозрюваний на момент направлення повістки про виклик, знаходився на лікарняному.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, та матеріали, надані стороною захисту, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, про наступне.

Посилання захисника на неможливість розгляду клопотання, оскільки строк його розгляду сплинув, спростовуються наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше 72 годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний перебуває на свободі.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України, суд першої інстанції - районний у місті суд, який має право ухвалити вирок чи постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.

У п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, зазначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноваження якого належить здійснення у порядку передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В даному випадку, суд (слідчий суддя) який уповноважений постановити ухвалу - слідчий суддя ОСОБА_1 до провадження якого клопотання надійшло 22.03.2016 року, тому строк передбачений ст. 186 КПК України, не порушений.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, обґрунтовано підозрюється у вчиненні середньої тяжкості та тяжких навмисних злочинів, які караються позбавленням волі на строк до десяти років.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

ОСОБА_6 є уродженцем міста Тирасполя Молдовської республіки, яке на даний час перебуває на території невизнаної державою Україна Придністровської Молдавської Республіки перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе виїхати на вищевказану територію, де протягом тривалого часу проживати, що дає підстави слідчому судді вважати реальним ризик, передбачений п.1 ч.1.ст.177 КПК України тобто, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

ОСОБА_6 після вчинення вказаного кримінального правопорушення продовжує обіймати посаду старшого оперуповноваженого Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, а тому може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, у тому числі працівників Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, тобто є всі підстави вважати, що наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, даний ризик підтверджується у заявами потерпілих про вчинення на них психологічного тиску, досліджених під час розгляду клопотання.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи старшим оперуповноваженим Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області має право доступу до службових документів відділення поліції, а тому може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, не обирати, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під варту.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, з моменту фактичного затримання і до 24 травня 2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали в частинні взяття під варту покласти на Управління СБУ в Одеській області.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

23.03.2016