Справа № 495/8414/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, утриманців не має, тимчасово не працює, раніше засудженого:

- 26.09.1996 Білгород-Дністровським міським судом за ст.ст.141 ч.3, 145 ч.1 (в редакції 1960 року) КК України, до 7 років позбавлення волі;

- 19.09.2007 Білгород-Дністровським

міськрайонним судом за ст.ст.121 ч.2, 122 ч.1, 153 ч.1 КК України, до 9 років позбавлення волі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
24.10.2016 року старший слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2016 року, приблизно о 06 годині, більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось можливим, ОСОБА_5 , знаходячись біля парку Мира, зі сторони вул. 8-го березня в м. Білгород-Дністровський Одеської області, більш точну адресу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось можливим, побачив, що на алеї лежить ОСОБА_6 , який перебував в несвідомому стані. Після чого ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_6 , та посвітивши в очі світлом ліхтарика, побачив, що останній знаходиться в несвідомому стані, та що поряд з ОСОБА_6 , знаходиться його дорожня сумка. Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий намір направлений на таємне викрадання чужого майна, із корисливих мотивів розуміючи та переконавшись, що його дії будуть не помічені, здійснив крадіжку майна, що належить ОСОБА_6 , а саме:

- сумка дорожня, вартістю 250 гривень;

- сандалі сірого кольору, вартістю 150 гривень; ,

- тапочки гумові, вартістю 80 гривень;

- сумочка темно-синього кольору, для мильно-брильних предметів, вартістю 250 гривень; ;

- кофта спортивна синього кольору, вартістю 300 гривень;

- труси дві пари, вартістю 40 гривень, за одну штуку, на загальну суму 80 гривень;

- дві сорочка з коротким рукавом в клітку, вартістю 250 гривень, за одну сорочку, на загальну суму 500 гривень;

- майка, вартістю 80 гривень;

- рушник, вартістю 50 гривень;

- батник темного кольору, з капюшоном, вартістю 450 гривень;

- футболка темного кольору, вартістю 120 гривень;

- футболка світла в горизонтальну смужку, вартістю 120 гривень;

- куртка темно-бежевого кольору, вартістю 850 гривень;

- джинси сірого кольору, вартістю 200 гривень;

- котушка для спиненга, вартістю 100 гривень

- щипчики для нігтів, вартістю 60 гривень;

- бритва одноразова, вартістю 10 гривень;

- гайка металева, вартістю 10 гривень;

- риболовний гачок, вартістю 3 гривні;

- грузило риболовне, вартістю 5 гривень;

- моток з чорною волосінню, вартістю 100 гривень;

- туалетна вода «Оріфлейм», 50мм, вартістю 100 гривень;

- мобільний телефон марки «Land rover» V9, вартістю 1000 гривень;
Тим самим ОСОБА_5 , таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , чим завдав збиток на загальну суму 4 598 гривень.

Після чого ОСОБА_5 , з викраденим з місця події зник, а викраденим розпорядився за власним розсудом.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за фактом таємного викрадання чужого майна визнав повністю.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний вину свою визнав, не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, за даним фактом 24 жовтня 2016 року було розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0003169, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Вина ОСОБА_5 , у скоєння кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив середньої тяжкості злочин, який відповідно до ч.2 ст.185 КК України карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яті років або позбавленням волі на той самий строк.

За твердженням слідчого, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є ризик того, що він:

- особа яка раніше судима, у якої не знята та не погашена судимість, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- не законного впливати на свідків;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурором та слідчим вищевказані обставини доведено, а саме, те що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Як стверджує слідчий, ОСОБА_5 , особа яка раніше судима за скоєння тяжких злочинів, у якого судимість не знята та не погашена, обґрунтовано підозрюється у скоєні середньої тяжкості кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання арешт на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яті років або позбавлення волі на той самий строк. Крім того, що ОСОБА_5 , перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, не працює, не має нерухомого, та рухомого майна на території міста та району.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Крім цього, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України та вважає за доцільне згідно ч.5 ст.182 КПК України визначати розмір застави десять розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань (№ 22) УДДУВП в Одеській області по відношенню до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 22.12.2016 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вираховувати з 24.10.2016 року.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 10 (десяти) розмірів мінімальної заробітної плати, що станом на 24.10.2016 року складає 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави в визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Ізмаїльського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1