ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №645/2075/16-к
Провадження №1-кп/645/298/16
09 червня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянина України, який має вищу освіту, не працює, одружений, має двох дітей, раніше не засуджений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст . 128 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 06.02.2016 р. приблизно о 19 год.00 хв., знаходячись на кухні за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 . Знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 взяв в праву руку ніж, за рукоятку, лезом від себе, та в ліву руку тарілку. Тримаючи двома руками ніж і тарілку, ОСОБА_5 почав повертатись в бік ОСОБА_4 , але втратив рівновагу, продовжуючи тримати в правій руці ніж, направлений лезом у бік ОСОБА_4 . Останній, побачивши це, підвівся з стільця, на якому сидів, щоб допомогти обвинуваченому втримати тарілку. В результаті злочинної недбалості ОСОБА_5 , не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, які повинен був та міг передбачити, необережно наніс ОСОБА_4 один удар ножем в область лівої половини грудної клітини, спричинивши проникаюче в плевральну порожнину колото-різане поранення лівої половини грудної клітини з наявністю колоторізаної рани в ділянці 7-8 міжреберій, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно 06.02.2016 р. вдома розпивав горілку з потерпілим, з яким має тривалі дружні стосунки. Сварок та конфліктів між ними ніколи не було. Він хотів пригостити ОСОБА_4 пирогом, для чого взяв у праву руку ніж , тримаючи в лівій руці тарілку з пирогом. Повертаючись обличчям до потерпілого, він втратив рівновагу та став падати. ОСОБА_4 , бажаючи йому допомогти втриматись, підскочив до нього, але обвинувачений не втримався та впав на потерпілого з ножем в руці, при цьому необережно завдав останньому удар ножем у ліву частину грудної клітини. Побачивши у потерпілого кров, він намагався її зупинити та відразу викликав швидку медичну допомогу. Він надавав потерпілому допомогу на лікування, просив у нього вибачення. У скоєному щиро розкаявся. Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілого визнав у повному обсязі.
Окрім визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_5 у скоєному підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив суду, що вони дійсно є друзями та 06.02.2016 р. вживали спиртні напої вдома у обвинуваченого. ОСОБА_5 хотів його пригостити пирогом, для чого взяв в ліву руку тарілку з пирогом, а в праву ніж для його розрізання, але втратив рівновагу та став падати на потерпілого з ножем в руках. ОСОБА_4 підвівся до нього назустріч, намагаючись допомогти втриматись, але оскільки також був у стані алкогольного сп`яніння, не зміг цього зробити або відскочити. В результаті обвинувачений впав на нього, завдавши удар ножем у ліву частину грудної клітини. Після поранення обвинувачений надав йому першу допомогу, викликав лікарів, прохав вибачення. Претензій матеріального або морального характеру потерпілий до нього він не має, цивільний позов не заявив.
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суд за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого та потерпілого, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, а саме: необрежне тяжке тілесне ушкодження.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 в межах кримінального закону, який передбачає відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його щире каяття, конкретні обставини справи, суд вважає, що його виправлення можливе в умовах без реального відбуття призначеного йому покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнення від покарання з іспитовим строком, але в умовах контролю за його поведінкою.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілого у розмірі 325,03 грн. суд задовільняє у повному обсязі, з підстав, передбачених ст.1206 ЦК України, оскільки він визнаний обвинуваченим - цивільним позивачем, та підтверджується матеріалами справи.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
З підстав, передбачених ст.75 КК України, ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо засуджений протягом іспитового строку 1 (одного) року не скоїть новий злочин.
З підстав, передбачених ст.76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Після набрання вироком законної сили речові докази: диск з аудіозаписом виклику до служби «103», який долучений до матеріалів кримінального провадження, - продовжити зберігати у справі; дві футболки та ніж, який містить сліди кримінального правопорушення, які зберігаються в камері схову речових доказів Фрунзенського відділення поліції Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області,- знищити; шість ножів, які не містять слідів кримінального правопорушення, та зберігаються в камері схову речових доказів Фрунзенського відділення поліції Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області, - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі ХНДЕКЦ витрати, пов`язані з проведенням судово-дактилоскопічної експертизи, у розмірі 1407 грн. 36 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №2» витрати на лікування потерпілого ОСОБА_4 у розмірі 325 грн. 03 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.
Головуючий - суддя