печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП АГРОТЕП" та Товариства з обмеженою відповідальністю "НКР" про скасування арешту майна ,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ДП АГРОТЕП» та ТОВ «НКР» звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на кошти, які знаходяться на рахунку (українська гривня, ЄВРО, долар США, російський рубль) TOB «ДП АГРОТЕП» () № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ КБ «Глобус» (МФО 380526), який був накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/7075/16-К від 17.02.2016 року; а також скасування арешту на кошти, які знаходяться на рахунку (українська гривня, ЄВРО, долар США, російський рубль) TOB «НКР» () № НОМЕР_2 відкритий в ПАТ КБ «Глобус» (МФО 380526), який був накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/7075/16-К від 17.02.2016 року.

Клопотання підтримано адвокатом ОСОБА_3 під час його розгляду на обґрунтовано наступним. 17.02.2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 було прийнято ухвалу про арешт майна у справі № 757/7075/16-К. Згаданою ухвалою було задоволено клопотання слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_5 про арешт майна.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судової процедури, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 2 КПК України).

Обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначеної умови, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.

В порушення вищезазначених положень КПК України, слідчим не наведено конкретних доводів та конкретних доказів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР» або його посадовими особами, а слідчим суддею не перевірено цих обставин.

Слідчим суддею зазначено лише те, що вказує сам слідчий, а саме: «грошові кошти від суб`єктів господарювання реального сектору економіки надходять на рахунки суб`єктів господарювання з ознаками «транзитності» та «фіктивності», в т.ч. на розрахунковий рахунок TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР».

Таким чином, слідчий вказує, що в даній злочинній схемі по незаконному виведенню безготівкових коштів у тіньовий неконтрольований державою обіг перелічені вище підприємства посідають місце «обготівковуючих» підприємств...»

Однак, в ухвалі відсутні перелічені вище підприємства, на які посилається слідчий суддя, обґрунтовуючи накладення арешту.

Також, варто зауважити, що в ухвалі відсутнє чітке зазначення фактів, обставин, або інших конкретних даних саме про злочинну діяльність з боку TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР» або її посадових осіб.

Само по собі, перелік частин однієї статті КПК України (мається на увазі ч. ч. 1, 2, 7 ст. 170 КПК України), свідчить про передчасність та помилковість висновків слідчого судді, а отже і незаконності самої ухвали. у

Крім того, TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР» звертає увагу, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому просить взяти до уваги положення ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», та застосувати як джерело права позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої: «термін обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182).

Матеріали справи не містять інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що саме TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР» або його посадові особи, інші працівники вчинили кримінальне правопорушення, про яке вказує слідчий суддя, обґрунтовуючи накладення арешту.

Слідчий, обґрунтовуючи подане клопотання, вказує, що предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України є в тому числі, кошти, одержані внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а оскільки санкціями ст. 209 КК України закріплено спеціальну конфіскацію, а саме конфіскацію коштів одержаних злочинним шляхом, як захід кримінального-правового характеру, наявні підстави для арешту коштів на рахунках вказаних товариств.

Водночас, слідчий не вказує, а слідчий суддя не перевірив про яке саме суспільно-небезпечне діяння йдеться, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Тобто, а ні слідчий, а ні слідчий суддя не вказують конкретного злочину, який було вчинено і який передував легалізації (відмиванню) доходів..

Згідно оскаржуваної ухвали, слідчий суддя арештував майно, що належить TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР», з огляду на положення ч. 1, ч. 2 та ч. 7 ст. 170 КПК України.

Поряд з цим, Слідчим суддею не наведено жодних доводів, що відносно TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР» можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру.

Крім того, посадові особи TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР», не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за дії невстановлених досудовим слідством осіб, а відносно TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР», як юридичних осіб, відсутнє кримінальне провадження

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п. п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України).

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

З тексту оскаржуваної ухвали вбачається, що Слідчий взагалі не зазначив будь-яких обставин, які виправдовували б такий спосіб втручання у господарську діяльність TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження Слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та гарантувати дотримання права, свобод та законних інтересів осіб та умов за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь- яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обгрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному,

обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті (ч. З ст. 170 КПК України).

У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співрозмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа (п. 6 розділу 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ від 07.02.2014 року)

Разом з тим, Слідчий суддя на зазначене вище уваги не звернув та не зазначив жодних обставин (фактичних даних), у сукупності з якими процесуальний закон дозволяє накласти арешт на майно.

Крім того, відсутнє порівняння вартості у арештованого майна з розміром шкоди, яку зобов`язаний був визначити орган досудового розслідування і чи є вона спів розмірно.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, (ч. 7 ст. 170 КПК України).

У разі задоволення клопотання слідчий судця, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. 4 ст. 173 КПК України).

Поряд з цим, Слідчим суддею не було враховано, що арешт майна (грошових коштів) TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР», поза розумним сумнівом, спричинить зупинення подальшої господарської діяльності TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР», і, як наслідок, спричинить невиплату заробітної її працівникам та, згодом, до повної зупинки господарської діяльності TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР», тобто спричинить надмірне обмеження правомірної діяльності.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, відповідно ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судці, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях (КАРАБЕТ ТА ІНШІ ПРОТИ УКРАЇНИ», «СІЗАРЄВ ПРОТИ УКРАЇНИ», «ВАСИЛЬЧУК ПРОТИ УКРАЇНИ», «САЛАХОВ ТА ІСЛЯМОВА ПРОТИ УКРАЇНИ» зазначав про те, що кожна особа, яка вказує на порушення вимог ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню), повинна мати ефективний засіб правового захисту та необхідні процесуальні гарантії від зловживання з боку представників держави.

Також, Європейський суд з прав людини вважає, що принцип процесуальної рівності сторін як один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в істотно невигідне щодо протилежної сторони становище (див. пункт 72 і пункт 74 рішення ЄСПЛ від 7 червня 2001 р. у справі «Кресс проти Франції»).

Відповіцно цо ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю результатами інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України закріплено, що право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

За таких обставин, можна дійти висновку, що оскільки матеріали клопотання та оскаржувана ухвала не містять фактичних даних, які б свідчили про те, що майно TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB НКР , набуте в результаті кримінального правопорушення та/або є предметом кримінального правопорушення, щоб виправдовувало втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іатрідіс проти Греції" (заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ), існують правові підстави для задоволення клопотання TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР» про скасування арешту майна.

Слідчий СГ ГСУ НП України ОСОБА_5 під час розгляду клопотання заперечував проти скасування накладеного арешту, зазначаючи про те, що на його погляд в даний час скасування арешту є передчасним, оскільки під час кримінального провадження встановлюється взаємодія TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB НКР з рядом фіктивних підприємств.

Вислухавши адвоката та слідчого, вивчивши надані сторонами письмові матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як видно з матеріалів справи №757/7075/16-к представники TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР» участі в розгляді клопотання слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_5 про арешт майна, не брали, оскільки відповідно до ч 2 ст.172 КПК України не викликались.

Встановлено, що дійсно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР», відкритих у ПАТ КБ «Глобус». Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя виходив з доведеності та переконливості доводів слідчого про те,що грошові кошти від суб`єктів господарювання реального сектору економіки надходять на рахунки суб`єктів господарювання з ознаками «транзитності» та «фіктивності», в тому числі на розрахункові рахунки ТОВ «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР».

Із витягу кримінального провадження №0000025 від 27.01.2016р. вбачається, що попередня правова кваліфікація наступна ч2 ст.205, ч3 ст.209, ч4 ст.358 КК України, зокрема створення та придбання на території м. Києва ряду підприємств з ознаками фіктивності та легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом з використанням підроблених документів.

Із наданих представником TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР» матеріалів вбачається, що товариства здійснюють свою діяльність відповідно до встановленого порядку.

Із пояснень слідчого вбачається, що в даний час перевіряється причетність вказаних товариства на їх взаємодію з підприємствами, що мають ознаки фіктивності. Вказане посилання не узгоджується з доводами викладеними у клопотанні та підставами за яких було накладено арешт на грошові кошти товариств.

Отже слід дійти до висновку про те, що відсутність представників TOB «ДП АГРОТЕП» та TOB «НКР» вплинула на прийняття рішення про арешт грошових коштів необґрунтовано, а тому подане клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 174,309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скасувати арешт на кошти, які знаходяться на рахунку (українська гривня, ЄВРО, долар США, російський рубль) TOB «ДП АГРОТЕП» () № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ КБ «Глобус» (МФО 380526), який був накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/7075/16-К від 17.02.2016 року;

Скасувати арешт на кошти, які знаходяться на рахунку (українська гривня, ЄВРО, долар США, російський рубль) TOB «НКР» () № НОМЕР_2 відкритий в ПАТ КБ «Глобус» (МФО 380526), який був накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/7075/16-К від 17.02.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1