Провадження № 1-кс/344/4561/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004977 від 25.10.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що 24.10.2016, близько 13 год. 45 хв., ОСОБА_5 , знаходилася у дворі будинку АДРЕСА_1 . В цей час вона побачивши малолітню ОСОБА_7 , яка після закінчення занять у школі поверталася додому, вирішила підійти до неї та почати розмову тим самим увійти у довірливі відносини. В свою чергу ОСОБА_8 , не звертаючи уваги, відчинила вхідні двері другого під`їзду та разом із ОСОБА_5 зайшовши в середину, підійшла до ліфта. ОСОБА_5 , в свою чергу маючи намір на протиправне збагачення, разом із ОСОБА_8 піднялась ліфтом на восьмий поверх та відійшовши декілька кроків в сторону спостерігаючи, чекала поки остання ключами відчинить замки у вхідних дверях квартири де проживає. Після цього ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_8 відчинила один замок, підійшовши до неї, силоміць відібрала ключі та відчинивши інший замок, проти волі останньої разом зайшли у приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у приміщенні вказаної квартири ОСОБА_5 зачинила із середини вхідні двері, обмеживши тим самим можливість ОСОБА_8 , покликати когось на допомогу, погрожуючи фізичною розправою, яку остання сприймала як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, із приміщення спальної кімнати, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків відкрито викрала майно яке належало ОСОБА_9 , а саме грошові кошти в сумі 400 грн., та золоті вироби :

сережки із жовтого золота 585 проби, вагою 2,5 грама, вартістю 6000 грн.;

кулончик із жовтого золота, 585 проби, вагою 2 грама, вартістю 1500 грн. ;

- ланцюжок на шию (цепочку) із жовтого золота, 585 проби, вагою 2,5 грама, вартістю 1900 грн.;

- обручку із жовтого золота, 585 проби, вагою 1,8 грама, вартістю 1500 грн.;

- обручку із жовтого золота, 585 проби, вагою 3,5 грама, вартістю 3500 грн.;

- браслет на руку із жовтого золота, 585 проби, вагою 3,5 грама, вартістю 2200 грн.;

- сережки із жовтого золота, 585 проби, вагою 1,1 грама, вартістю 1100 грн.

Заволодівши вказаними речами, ОСОБА_5 повернулася до вхідних дверей в квартиру, ще раз погрожуючи фізичною розправою, ОСОБА_8 , відчинила їх з місця вчинення злочин скрилася та в подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на загальну суму 18 100 грн.

11 листопада 2016 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні якого на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років і підозрювана усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного злочину, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 , іі дочку яка виступає у якості свідка ОСОБА_8 , оскільки її відоме їхнє місце проживання і нею можуть вживатися заходи з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_5 неодноразово минулому вчиняла корисливі злочини, на шлях виправлення не стала, офіційно не працює, постійного джерела доходу немає, вчинила тяжкий злочин проти власності та з метою отримання засобів для існування може продовжити свою злочинну діяльність, тому з метою запобігання вказаним ризикам на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останньої більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваної клопотання заперечив, просив врахувати характеризуючі особу підозрюваної дані, та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 11.11.2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено ч. 3 ст. 186 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, довідкою перевірки слідів пальців рук по базі дактилоскопічних обліків.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваної дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання, не працює,неповнолітніх дітей на утриманні не має та наявність судимостей.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваній та міра покарання, яка їй загрожує у разі доведення вини, також підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваній злочину, обставини вчинення злочину, а саме те, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений з погрозою застосування насильства щодо малолітньої особи і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваної підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваної.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із погрозою застосуванням насильства, і приходить до висновку, що жоден із інших -альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, а тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В той же час обставини, які зазначені її захисником, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі характеризують підозрювану, і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 09 січня 2017 року включно.

Взяти підозрювану ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання її здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 14 листопада 2016 року.