Справа № 676/1858/16-к
Провадження № 1-кп/676/223/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2016 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,

представника потерпілого
цивільного позивача ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_14 ,
захисника ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Довжок Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше судимого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області:
- 11 вересня 2008 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 140 годин;
- 25 березня 2010 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавляння волі на строк чотири роки шість місяців зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку три роки;
- 25 грудня 2012 року за ч.2 ст.185,ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки вісім місяців, звільненого 13 червня 2014 року ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 червня 2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_14 24.01.2016 близько 20 год. 00 хв., знаходячись у під`їзді №1 будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, піднявся на сходинковий майданчик між 4 та 5 поверхами, звідки шляхом вільного доступу з корисливих мотивів умисно повторно таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_11 велосипед марки «Махім» вартістю 2470 грн., чим завдав останній майнову шкоду в указаному розмірі.
Також, ОСОБА_14 05.02.2016 року близько 21 години 30 хвилин, знаходячись у під`їзді №4 будинку АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, піднявся на сходинковий майданчик між 4 та 5 поверхами, звідки шляхом вільного доступу з корисливих мотивів умисно повторно таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_16 велосипед марки «Shift» вартістю 1700 грн., чим завдав останньому майнову шкоду в указаному розмірі.
Крім цього, ОСОБА_14 14.02.2016 року близько 12 години 00 хвилин, знаходячись у під`їзді №1 будинку АДРЕСА_4 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, через незачинені двері проник у підвальне приміщення, що розташоване на першому поверсі вищевказаного будинку, звідки шляхом вільного доступу з корисливих мотивів умисно повторно таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_17 велосипед марки «Техас рейнджер» вартістю 1900 грн., чим завдав останній майнову шкоду в указаному розмірі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 винність у вчиненні зазначених інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та дав суду показання, що дійсно 24.01.2016 близько 20 год. 00 хв., знаходячись у під`їзді №1 будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, піднявся на сходинковий майданчик між 4 та 5 поверхами, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Махім», який продав ОСОБА_18 за 100грн.
05.02.2016 року близько 21 години 30 хвилин, знаходячись у під`їзді №4 будинку АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, піднявся на сходинковий майданчик між 4 та 5 поверхами, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Shift», який згодом продав ОСОБА_19 за 600грн.
14.02.2016 року близько 12 години 00 хвилин, знаходячись у під`їзді №1 будинку АДРЕСА_4 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, через незачинені двері проник у підвальне приміщення, що розташоване на першому поверсі вищевказаного будинку, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Техас рейнджер», який відкотив додому, а в подальшому добровільно видав працівникам поліції.
Крім визнавальних показань ОСОБА_14 щодо вчинення крадіжок належних потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 велосипедів, винність обвинуваченого у вчиненні зазначених суспільно небезпечних діянь підтверджується дослідженими судом наданими стороною обвинувачення доказами.
Так, за епізодом таємного викрадення належного потерпілій ОСОБА_11 велосипеду винність ОСОБА_14 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.
А саме показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні підтвердила факт крадіжки належного їй велосипеду марки «Махім», що знаходився на сходинковій площадці між 4 та 5 поверхами у під`їзді №1 будинку АДРЕСА_2 . Також потерпіла повідомила, що викрадений велосипед їй повернутий працівниками поліції, а тому будь-яких претензій до ОСОБА_14 не має.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 лютого 2016 року (т.2 а.с.1), відповідно до якого ОСОБА_20 повідомила про таємне викрадення в період часу з 18 по 25 січня 2016 року з під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , невстановленою особою шляхом вільного доступу належного потерпілій ОСОБА_11 велосипеду марки «Махім».
Власноручно написаною ОСОБА_18 заявою від 24 лютого 2016 року (т.2 а.с.3), згідно з якою останній добровільно видав працівникам поліції велосипед марки «Махім», який він отримав від ОСОБА_14 .
Даними протоколу огляду предметів від 25 лютого 2016 року (т.2 а.с.2), відповідно до якого оглянуто велосипед марки «Махім», під час якого законний представник потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_20 вказала, що саме зазначений велосипед, який вона впізнала за візуальними ознаками, був у неї викрадений з 18 по 25 січня 2016 року.
Висновком експерта №211т від 4 березня 2016 року (а.с.11-15) підтверджено ту обставину, що ринкова вартість викраденого ОСОБА_14 належного потерпілій ОСОБА_11 велосипеду станом на 25 січня 2016 року могла становити 2470 грн.
За епізодом таємного викрадення належного потерпілому ОСОБА_16 велосипеду винність ОСОБА_14 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.
А саме показаннями потерпілого ОСОБА_16 , який в судовому засіданні підтвердив факт крадіжки належного йому велосипеду марки «Shift», що знаходився на сходинковій площадці між 4 та 5 поверхами у під`їзді №4 будинку АДРЕСА_3 . Також потерпілий повідомив, що викрадений велосипед йому повернутий працівниками поліції, а тому будь-яких претензій до ОСОБА_14 не має.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 лютого 2016 року (т.2 а.с.4), відповідно до якого ОСОБА_16 повідомив про таємне викрадення 5 лютого 2016 року з під`їзду №4 будинку АДРЕСА_3 , невстановленою особою шляхом вільного доступу належного йому велосипеду марки «Shift».
Власноручно написаною ОСОБА_19 заявою від 25 лютого 2016 року (т.2 а.с.5), згідно з якою останній добровільно видав працівникам поліції велосипед марки «Shift», який він придбав в чоловіка на ім`я ОСОБА_21 .
Показаннями свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що придбав у ОСОБА_14 за 600грн. велосипед, який він через деякий час добровільно видав працівникам поліції.
Даними протоколу огляду доказів від 25 лютого 2016 року (т.2 а.с.6), відповідно до якого оглянуто велосипед марки «Shift», під час якого потерпілий ОСОБА_16 вказав, що саме зазначений велосипед, який він упізнав за візуальними ознаками, був у нього викрадений 5 лютого 2016 року.
Висновком експерта №211т від 4 березня 2016 року (а.с.11-15) підтверджено ту обставину, що ринкова вартість викраденого ОСОБА_14 належного потерпілому ОСОБА_16 велосипеду станом на 5 лютого 2016 року могла становити 1700 грн.
За епізодом таємного викрадення належного потерпілій ОСОБА_17 велосипеду винність ОСОБА_14 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.
А саме показаннями потерпілої ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні підтвердила факт крадіжки належного їй велосипеду марки «Техас рейнджер», який знаходився у підвальному приміщенні на першому поверсі під`їзду №1 будинку АДРЕСА_4 . Також потерпіла повідомила, що викрадений велосипед їй повернутий працівниками поліції, а тому будь-яких претензій до ОСОБА_14 не має.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 лютого 2016 року (т.2 а.с.7), відповідно до якого ОСОБА_17 повідомила про таємне викрадення в період часу з 1 по 15 лютого 2016 року з під`їзду №1 будинку АДРЕСА_4 , невстановленою особою шляхом вільного доступу належного їй велосипеду марки «Техас рейнджер».
Власноручно написаною ОСОБА_14 заявою (т.2 а.с.8), згідно з якою останній добровільно видав працівникам поліції велосипед марки «Техас рейнджер», який він викрав в лютому 2016 року в будинку АДРЕСА_4 .
Даними протоколу огляду доказів від 25 лютого 2016 року (т.2 а.с.9), відповідно до якого оглянуто велосипед марки «Техас рейнджер», під час якого потерпіла ОСОБА_17 вказала, що саме зазначений велосипед, який вона впізнала за візуальними ознаками, був у неї викрадений в період часу з 1 по 15 лютого 2016 року.
Висновком експерта №211т від 4 березня 2016 року (а.с.11-15) підтверджено ту обставину, що ринкова вартість викраденого ОСОБА_14 належного потерпілій ОСОБА_17 велосипеду станом на 15 лютого 2016 року могла становити 1900 грн.
Висновками судово-психіатричного експерта №102 від 3 березня 2016 року та №377 від 21 червня 2016 року (т.2 а.с.24-27, 82-85) підтверджено ті обставини, що ОСОБА_14 в момент вчинення зазначених кримінальних правопорушень та на момент проведення експертизи виявляв та виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіатів та використання інших психоактивних речовин, однак це не заважало йому при вчиненні кримінальних правопорушень та не заважає в теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_14 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно за епізодами таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 мали місце. Зазначені діяння містять склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_14 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за його вчинення.
Органом досудового розслідування у вину ОСОБА_14 ставиться також і те, що він 13.03.2016 близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_5 , за допомогою металевих кусачків, які заздалегідь взяв із собою, обрізав кабелі ТПП 10х2х0,4 довжиною 32 метри, ТПП 20х2х0,4, довжиною 1 метр, ТПП 50х2х0,4, довжиною 28 метрів, які знаходились на стіні та які з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно викрав, чим спричинив ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 1624 грн. 24 коп.
Зазначеними діями ОСОБА_14 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Крім цього, органом досудового розслідування у вину ОСОБА_14 ставиться те, що він 15.03.2016 близько 01 год. 00 хв., перебуваючи у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_6 , в яке проник шляхом зриву за допомогою металевого прута
скоби навісного замка на дверях вказаного приміщення, за допомогою металевих кусачків, які заздалегідь взяв із собою, обрізав кабелі ТПП 10х2х0,4 довжиною 30 метри, ТПП 30х2х0,4, довжиною 13 метр, ТПП 50х2х0,4, довжиною 12 метрів, які знаходились на стіні та які з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно викрав, чим спричинив ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 1234 грн. 15 коп.
29.04.2015 року близько 01 год. 00 хв., знаходячись біля дверей підвалу будинку АДРЕСА_7 , з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом пошкодження навісного замка за допомогою каменю проник у середину підвального приміщення, звідки з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно, викрав 6 металевих кутиків, довжиною 3 метри кожен, розмірами 15х15мм., вартістю 52 гривні кожен, на загальну суму 312 гривень, 22 металевих кутики довжиною 3 метри кожен, розмірами 25х25 мм., вартістю 81 гривень 18 копійок кожен, на загальну суму 1785 гривень 96 копійок, два металевих швелери довжиною 3 метри кожен розмірами 40х25мм., вартістю 105 гривень кожен, на загальну суму 210 гривень, які належать ОСОБА_12 , чим спричинив останньому майнову шкоду на загальну суму 2307 гривень 96 копійок. В подальшому дані металеві вироби ОСОБА_14 здав на базу прийому металобрухту, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 .
08.06.2016 року близько 13 год. 00 хв., знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , побачив відчинені двері-решітку підвального приміщення вказаного будинку. Діючи з метою заволодіння чужим майном, спустився у підвал, підійшов до одних із дверей підвального приміщення, де за допомогою сили рук відірвав скобу навісного замка, таким чином проникнувши у середину вказаного приміщення, яке належить ОСОБА_22 , звідки з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно викрав кольоровий метал, що складав частини газової колонки 1986 року випуску, зокрема 3,5 кг міді, вартістю 85 гривень за кілограм, на загальну суму 297,5 грн., 3 кг алюмінію, вартістю 20 грн. за кілограм, на загальну суму 60 грн., 3 кг латуні, вартістю 50 грн. за кілограм, на загальну суму 150 грн., а всього на викрав кольорового металу на загальну суму 507,5 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_22 майнову шкоду на вказану суму, вказаний метал в подальшому здав на базу прийому металобрухту, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .
09.06.2016 року близько 2 год. 00 хв., знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , через незачинені двері зайшов у вказаний будинок, де підійшов до дверей підсобного приміщення, яке належить ОСОБА_10 та розташоване на першому поверсі з лівої сторони під сходами, де за допомогою каменю, який знайшов біля під`їзду, розбив дверний замок та проник у середину підсобного приміщення, звідки з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно з дерев`яної полиці, що розміщена вздовж стіни з лівої сторони, викрав:
- 50 кілограмів картоплі сорту «Темп» вартістю 5 гривень за кілограм, на загальну вартість 250 гривень,
- 7 банок (0,45л.) з аджикою, вартістю 26,20 гривень, за кожну, на загальну суму 183,40 гривень,
- 5 банок (0,5л.) з перцем у томаті, вартістю 52,30 гривень, за кожну, на загальну суму 261,5 гривень,
- 3 банки (0,5л.) з білою черешнею, вартістю 30 гривень, за кожну, на загальну суму 90 гривень,
- 1 банку (1л.) з томатним соком, вартістю 23,65 гривень,
- 1 банку (3л.) з компотом з полуниці, вартістю 52,30 гривень,
- коврик синьо - білого кольору, розмірами 1х0,5м., вартістю 145 гривень,
- 2 коврики коричневого кольору, розмірами 1х0,5 м., вартістю 90 гривень кожен, на загальну суму 180 гривень, які знаходились на підлозі, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1185,85 гривень.
Вказаними діями ОСОБА_14 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та поєднане з проникненням у інше приміщення.
А також органом досудового розслідування у вину ОСОБА_14 ставиться те, що він 13.06.2016 року близько 01 год. 00 хв., знаходячись по АДРЕСА_9 , через незачинені двері зайшов у підвальне приміщення вказаного будинку, де за допомогою викрутки, яку приніс з собою, відкрутив дверні завіси дверей підвального приміщення, що належить ОСОБА_23 , та проник у середину, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів намагався викрасти кріплення до телевізора на стіну, вартістю 228 гривень, 9 металевих труб вартістю 160 гривень, однак не довів свій злочинний умисел до кінця із причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції.
Зазначеними діями ОСОБА_14 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та поєднане з проникненням у інше приміщення.
Однак, пред`явлене ОСОБА_14 вказане обвинувачення визнається судом недоведеним стороною обвинувачення, а тому в пред`явленому обвинуваченні в цій частині його необхідно визнати невинуватим та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим - за епізодами крадіжки майна потерпілих ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з не доведенням, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення - за епізодами крадіжки майна потерпілого ОСОБА_22 та закінченого замаху на крадіжку майна потерпілої ОСОБА_23 , виходячи з наступних мотивів.
Так, імперативними нормами ч.2 ст.62 Конституції України та ч.2 ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до вимог ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, а відповідно до вимог пунктів першого, другого та третього частини першої статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
-подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
-винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
-вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
За епізодами таємного викрадення майна ПАТ «Укртелеком».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 категорично заперечив ті обставини, що таємно викрадав 13.03.2016 близько 23 год. 00 хв. з підвального приміщення будинку АДРЕСА_5 та 15.03.2016 близько 01 год. 00 хв. з підвального приміщення будинку АДРЕСА_6 кабель та ствердив, що знаходився в ці дні та час вдома, а тому не міг вчинити зазначені крадіжки. При цьому категорично заперечив ту обставину, що коли-небудь здавав металобрухт, у тому числі мідний кабель, на пункт прийому металобрухту, що розташований по вул.Хмельницьке шосе,1.
Представник потерпілого цивільного позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні лише підтвердив факти крадіжок 13.03.2016 з підвального приміщення будинку №19 по вул. Космонавтів в місті Кам`янці-Подільському кабелів ТПП 10х2х0,4 довжиною 32 метри, ТПП 20х2х0,4 довжиною 1 метр та ТПП 50х2х0,4 довжиною 28 метрів, а також15.03.2016 з підвального приміщення будинку №2 по вул. Космонавтів в місті Кам`янці-Подільському кабелів ТПП 10х2х0,4 довжиною 30 метрів, ТПП 30х2х0,4 довжиною 13 метрів та ТПП 50х2х0,4 довжиною 12 метрів. Разом із тим, ОСОБА_9 суду повідомив, що йому не відомо хто вчинив зазначені крадіжки і нікого в цьому не підозрює.
Наданий стороною обвинувачення на підтвердження винності ОСОБА_14 у вчиненні зазначених крадіжок доказ протокол пред`явлення особи для впізнання від 15 червня 2016 року (т.2 а.с.35) підтверджує лише ту обставину, що свідок ОСОБА_24 упізнав ОСОБА_14 як особу, яка в березні та квітні 2016 року здавав на пункт прийому металобрухту мідний дріт. Разом із тим, стороною обвинувачення достатніми, належними, допустимими та достовірними доказами не підтверджено ту обставину, що ОСОБА_14 здавав ОСОБА_24 саме належний ПАТ «Укртелеком» мідний дріт, що був складовою викрадених 13.03.2016 з підвального приміщення будинку АДРЕСА_5 та 15.03.2016 з підвального приміщення будинку АДРЕСА_6 кабелів.
Надані ж стороною обвинувачення інші докази протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 та 15 березня 2016 року (т.2 а.с.28,38) та протокол огляду місця події від 14 березня 2016 року з ілюстрованими таблицями (т.2 а.с.29-34) підтверджує лише факт вчинення невстановленою особою з підвального приміщення будинку АДРЕСА_5 крадіжки кабелів ТПП 10х2х0,4 довжиною 32 метри, ТПП 20х2х0,4 довжиною 1 метр та ТПП 50х2х0,4 довжиною 28 метрів, а також15.03.2016 з підвального приміщення будинку №2 по вул. Космонавтів в місті Кам`янці-Подільському кабелів ТПП 10х2х0,4 довжиною 30 метрів, ТПП 30х2х0,4 довжиною 13 метрів та ТПП 50х2х0,4 довжиною 12 метрів.
А наданий стороною обвинувачення ще один доказ за вказаними епізодами висновок експерта №457-ТР від 24.06.2016 року у відповідності до вимог ст.85 КПК України визнається судом неналежним, оскільки він не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у зазначеному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
За епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_12 ..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 категорично заперечив ту обставину, що таємно викрадав 29.04.2015 року близько 01 год. 00 хв. з підвалу будинку АДРЕСА_7 металеві кутики та швелера та ствердив, що знаходився в цей день та час вдома, а тому не міг вчинити зазначену крадіжку. При цьому категорично заперечив ту обставину, що коли-небудь здавав металобрухт, у тому числі металеві кутики та швелера, на пункт прийому металобрухту, що розташований по АДРЕСА_8 .
Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні лише підтвердив факт крадіжки в період часу з середини квітня по 18 травня 2016 року з підвалу будинку АДРЕСА_10 металевих кутиків довжиною 3 метри кожен розмірами 15х15мм., 22 металевих кутиків довжиною 3 метри кожен розмірами 25х25 мм. та двох металевих швелерів довжиною 3 метри кожен розмірами 50х25мм. Разом із тим, ОСОБА_12 суду повідомив, що йому не відомо хто вчинив зазначену крадіжку і нікого в цьому не підозрює.
Наданий стороною обвинувачення на підтвердження винності ОСОБА_14 у вчиненні зазначеної крадіжки доказ протокол пред`явлення особи для впізнання від 15 червня 2016 року (т.2 а.с.35) підтверджує лише ту обставину, що свідок ОСОБА_24 упізнав ОСОБА_14 як особу, яка в березні та квітні 2016 року здавав на пункт прийому металобрухту металеві кутики. Разом із тим, стороною обвинувачення достатніми, належними, допустимими та достовірними доказами не підтверджено ту обставину, що ОСОБА_14 здавав ОСОБА_24 саме належні потерпілому ОСОБА_12 металеві кутики, що були викрадені з підвалу будинку АДРЕСА_7 . Крім того, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні ствердив, що надавав працівникам поліції зразок викраденого кутика, частина якого у нього залишилася. Разом із тим, органом досудового слідства з незрозумілих причин у відповідності до вимог ст.229 КПК України для підтвердження або спростування причетності ОСОБА_14 до викрадення належних потерпілому ОСОБА_12 металевих кутиків не проведено зі свідком ОСОБА_24 впізнання зазначеної частини кутика.
Наданий же стороною обвинувачення інший доказ протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 травня 2016 року (т.2 а.с.39) підтверджує лише факт повідомлення потерпілим ОСОБА_12 працівникам поліції про вчинення в період часу з середини квітня по 18 травня 2016 року невстановленою особою з підвального приміщення будинку АДРЕСА_7 крадіжки належних йому металевих кутиків.
Що стосується іншого наданого стороною доказу - протоколу огляду місця події від 18 травня 2016 року з ілюстрованими таблицями (т.2 а.с.40-45), який підтверджує лише факт проникнення невстановленої особи шляхом пошкодження навісного замка в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_7 , з якого було викрадено належні потерпілому металеві кутики та швелера, то відповідно до вимог ч.1 ст.89 КПК України він визнається недопустимим, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до приписів частини першої статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Як вбачається з вимог частини сьомої статті 223 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої дії.
Разом із тим, з показань в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_25 та самого протоколу огляду місця події від 18 травня 2016 року (т.2 а.с.40) вбачається, що огляд підвального приміщення, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_7 та з якого невстановленою особою було вчинено крадіжку належних потерпілому ОСОБА_12 металевих кутиків та швелерів, в порушення вимог ч.7 ст.223 КПК України проведено без участі двох понятих, тобто зазначений протокол огляду місця події отриманий не в установленому КПК України порядку, а отже є недопустимим.
Що стосується наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження вартості металевих кутиків та швелера станом на 8 червня 2016 року (а.с.74) довідки, на яких містяться штампи ТзОВ «ЕПІЦЕНТР К», то вони відповідно до вимог ст.86 та ст.89 КПК України визнаються судом також недопустимими, оскільки прокурором в судовому засіданні взагалі не доведено джерело їх походження, не доведено тих обставин чи мають право зазначене підприємство видавати такі довідки та хто саме їх видав, на підставі яких об`єктивних даних ґрунтуються зазначена в них інформація щодо вартості зазначених у них товарів. Крім того, зазначені довідки не відповідають елементарним вимогам з діловодства.
Крім того, як з показань в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_12 так і протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 травня 2016 року (т.2 а.с.39) встановлено, що крадіжка належних потерпілому ОСОБА_12 металевих кутиків та швелерів з приміщення підвалу будинку АДРЕСА_7 мала місце в період часу з середини квітня по 18 травня 2016 року. Разом із тим, стороною обвинувачення ОСОБА_14 ставиться в вину, що він вчинив дану крадіжку 29 квітня 2015 року.
За епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_10 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 категорично заперечив ту обставину, що таємно викрадав 09.06.2016 року близько 2 год. 00 хв. з підсобного приміщення будинку АДРЕСА_11 продукти харчування та ствердив, що знаходився в цей день та час удома, а тому не міг вчинити зазначену крадіжку.
Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні лише підтвердила факт виявлення нею 9 червня 2016 року з підсобного приміщення, що розташоване на першому поверсі під сходами в будинку АДРЕСА_4 крадіжки належних їй продуктів харчування, а саме одного мішка картоплі, 7 банок (0,45л.) з аджикою, 5 банок (0,5л.) з перцем у томаті, 3 банок (0,5л.) з білою черешнею, 1 банки (1л.) з томатним соком, 1 банки (3л.) з компотом з полуниці, а також бувших у використанні трьох ковриків. Разом із тим, ОСОБА_10 суду повідомила, що їй не відомо хто вчинив зазначену крадіжку і нікого в цьому не підозрює.
Наданий стороною обвинувачення доказ протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 9 червня 2016 року (т.2 а.с.66) підтверджує лише зі слів потерпілої ОСОБА_10 факт вчинення в період часу з 21 год. 8 червня 2016 року до 18 год. 9 червня 2016 року невстановленою особою з підсобного приміщення, що розташоване на першому поверсі під сходами в будинку АДРЕСА_4 крадіжки належних останній продуктів харчування, а саме одного мішка картоплі, домашньої консервації в кількості 20 банок та трьох ковриків.
Наданий же стороною обвинувачення інший доказ - протокол огляду місця події від 9 червня 2016 року з ілюстрованими таблицями (т.2 а.с.67-71), який підтверджує лише факт проникнення невстановленої особи шляхом пошкодження навісного замка в підсобне приміщення, що розташоване на першому поверсі під сходами в будинку АДРЕСА_4 , з якого було викрадено належні потерпілій ОСОБА_10 продукти харчування та коврики, то відповідно до вимог ч.1 ст.89 КПК України він визнається недопустимим, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до приписів частини першої статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Як вбачається з вимог частини сьомої статті 223 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої дії.
Разом із тим, з показань в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що огляд підсобного приміщення, що розташоване на першому поверсі під сходами в будинку АДРЕСА_4 та з якого невстановленою особою було вчинено крадіжку належних потерпілій ОСОБА_10 продуктів харчування та ковриків, в порушення вимог ч.7 ст.223 УПК України проведено без участі двох понятих, тобто зазначений протокол огляду місця події отриманий не в установленому КПК України порядку, а отже є недопустимим.
З цих же підстав визнається судом недопустимими надані стороною обвинувачення інші докази власноручно написана ОСОБА_14 заява про добровільну видачу близько 20 кілограмів картоплі. Сам ОСОБА_14 в судовому засіданні ствердив, що вказану заяву писав у приміщенні ІТТ Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області на прохання та під диктовку працівника поліції (якого саме не знає), при цьому будь-якої картоплі працівникам поліції добровільно не видавав. Дату написання заяви не вказував також на прохання працівника поліції.
З дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_14 про добровільну видачу картоплі (т.2 а.с.73) вбачається, що дійсно на ній відсутня дата її написання. Як і відсутня резолюція посадової особи начальника Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_26 , на ім`я якого вона була написана, про подальший рух вказаної заяви. При цьому, в порушення вимог статті 103 КПК України зазначена слідча дія не зафіксована ні у протоколі, ні на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів вона могла бути зафіксована.
Таким чином, надана стороною обвинувачення як доказ заява ОСОБА_14 про добровільну видачу картоплі отримана не в установленому КПК України порядку, а отже є недопустимим доказом.
Крім того, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 ствердила, що купувала картоплю саме сорту «Белла Роса», однак при проведені огляду картоплі слідчим у присутності спеціаліста агронома було з`ясовано, що в пакеті картопля сорту «Темп». Також ОСОБА_10 у судовому засіданні ствердила, що надана їй для огляду картопля не була належним чином упакована та знаходилася в кабінеті слідчого в поліетиленовому пакеті. Крім цього потерпіла не змогла підтвердити тієї обставини, що дійсно надана їй для огляду слідчим картопля належала їй та була викрадена з підсобного приміщення.
Таким чином, категоричне заперечення ОСОБА_14 факту добровільної видачі ним працівникам поліції картоплі, оформлення зазначеної слідчої дії з грубим порушенням вимог КПК України, сумніви потерпілої щодо належності їй картоплі, яка була надана слідчим їй для огляду, відсутність належного упакування пакету, в якому знаходилася картопля, що допускало несанкціонований доступ до неї, викликає обгрунтовані сумніви щодо того чи дійсно ОСОБА_14 добровільно видавав працівникам поліції картоплю, яку він, як вбачається з його заяви, нібито викрав з підвального приміщення по АДРЕСА_11 .
А оскільки, судом визнаний недопустимим доказ заява ОСОБА_14 про добровільну видачу картоплі, то відповідно і протокол огляду доказів від 14 червня 2016 року (т.2 а.с.72) отриманий не в установленому КПК України порядку, а отже також визнається судом недопустимим доказом.
Що стосується наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження вартості коврика для ванної кімнати, коврика для коридору, однієї банки (0,450л.) з аджикою, однієї банки (0,5л.) з перцем у томаті, однієї банки (0,5л.) з білою черешнею, однієї банки (0,5л.) з томатним соком та однієї банки (1л.) з компотом із клубніки станом на 8 червня 2016 року (а.с.74,75) довідки, на яких містяться штампи ТзОВ «ЕПІЦЕНТР К» та ДП «РІТЕЙЛ ЦЕНТР», то вони відповідно до вимог ст.86 та ст.89 КПК України визнаються судом також недопустимими, оскільки прокурором в судовому засіданні взагалі не доведено джерело їх походження, не доведено тих обставин чи мають право зазначені підприємства видавати такі довідки та хто саме їх видав, на підставі яких об`єктивних даних ґрунтуються зазначена в них інформація щодо вартості зазначених у них товарів. Крім того, зазначені довідки не відповідають елементарним вимогам з діловодства.
Отже, будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_14 таємно викрав належне потерпілим ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_12 та ОСОБА_10 майно, стороною обвинувачення не надано та відповідно до вимог ч.1 ст.92 КПК України не доказано винуватості ОСОБА_14 у вчиненні цих суспільно небезпечних діянь, що відповідно до вимог ч.2 ст.17 та п.2 ч.1 ст.373 КПК України є безумовною підставою для прийняття судом рішення про визнання ОСОБА_14 невинуватим та його виправдання за вказаними епізодами.
Що стосується епізодів по факту крадіжки майна потерпілого ОСОБА_22 та закінченого замаху на крадіжку майна потерпілої ОСОБА_23 , то ОСОБА_14 підлягає виправданню на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з не доведенням, що в його діянні є склад зазначених кримінальних правопорушень, виходячи з наступних підстав.
Так, предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, є чуже майно. Цей злочин відноситься до злочинів з матеріальним складом, обовязковою ознакою обєктивної сторони якого є й суспільно небезпечні наслідки майнового характеру. У частинах 2-4 Примітки до статті 185 КК конкретизовано (формалізовано) такі наслідки, тобто законодавцем встановлено їх мінімальний і максимальний розмір у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.
Вартість чужого майна як предмета крадіжки є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна від дрібного викрадення такого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1378 грн.
Згідно пункту 1 розділу XIX «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» неоподаткований мінімум доходів громадян дорівнює податковій соціальній пільзі (ПСП) і надається в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, тобто 50 % від 1378 грн. у 2016 році і становить 689 грн.
Отже, дрібне викрадення чужого майна (2016 р.) за КУпАП = 0,2 *ПСП (689 грн.) відповідає сумі, що не перевищує 137 грн. 80 коп.
Таким чином, у 2016 році кримінальна відповідальність за крадіжку буде виникати при вартості майна на суму, яка перевищує 137 грн. 80 коп.
Стороною обвинувачення в обвинувачення ОСОБА_14 ставиться те, що він таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_22 кольоровий метал, що складав частини газової колонки 1986 року випуску, зокрема 3,5 кг міді вартістю 85 гривень за кілограм на загальну суму 297,5 грн., 3 кг алюмінію вартістю 20 грн. за кілограм на загальну суму 60 грн., 3 кг латуні вартістю 50 грн. за кілограм на загальну суму 150 грн., а всього викрав кольорового металу на загальну суму 507,5 грн., а також намагався таємно викрасти належні потерпілій ОСОБА_23 кріплення до телевізора на стіну вартістю 228 грн. та 9 металевих труб вартістю 160 грн.
За епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_22 ..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 не заперечив тих обставин, що дійсно випадково виявив у підїзді будинку АДРЕСА_5 у використанні газову колонку вітчизняного виробництва, яку заніс додому, де її розібрав та здав на пункт прийому металобрухту, що розташований в с.Камянка Камянець-Подільського району, кольоровий метал.
Потерпілий ОСОБА_22 у судовому засіданні лише підтвердив факт крадіжки з підвального приміщення будинку АДРЕСА_5 у використанні газової колонки вітчизняного виробництва, яка залишилася після ремонту належної його дружині квартири. Також потерпілий ОСОБА_22 в судовому засіданні заперечив факт належності йому викраденої колонки.
При цьому, органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування та прокурором у судовому засіданні будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що викрадена газова колонка належить саме потерпілому ОСОБА_22 суду не надано. При цьому, навіть при зясуванні зазначеної обставини в судовому засіданні з показань потерпілого ОСОБА_22 прокурором при неодноразовій зміні ОСОБА_14 обвинувачення, у тому числі і за вказаним епізодом, в цій частині обвинувачення змінено не було.
Не надано стороною обвинувачення будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджувати ті обставини, що викрадена газова колонка 1986 року випуску складалася з 3,5 кг міді, 3 кг алюмінію та 3 кг латуні, і що вартість зазначеного кольорового металу станом на день вчинення крадіжки становив відповідно 85 грн., 20 грн. та 50 грн. за кілограм.
Наданий стороною обвинувачення за даним епізодом доказ протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 8 червня 2016 року (т.2 а.с.61) підтверджує лише факт повідомлення ОСОБА_22 факту вчинення 8 червня 2016 року близько 15 год. невстановленою особою з підсобного приміщення, що розташоване в будинку АДРЕСА_5 , крадіжки газової колонки 1986 року виробництва.
А наданий стороною обвинувачення на підтвердження винності ОСОБА_14 за вказаним епізодом протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2016 року (т.2 а.с.63-65) підтверджує ту обставину, що ОСОБА_14 здавав на пункт прийому металобрухту частини газової колонки, що також підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 , який приймав від ОСОБА_14 металобрухт, а також не заперечив у судовому засіданні сам ОСОБА_14 .
Що стосується наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження вартості бувшої у використанні газової колонки, а також брухту міді та алюмінію станом на 8 червня 2016 року (т.2 а.с.62,76) довідки, що видані підприємцем ОСОБА_28 та приватним підприємством «РІДС ТРЕЙД», то вони відповідно до вимог ст.86 та ст.89 КПК України визнаються судом також недопустимими, оскільки прокурором в судовому засіданні взагалі не доведено джерело їх походження, не доведено тих обставин чи мають право зазначені особи видавати такі довідки, на підставі яких об`єктивних даних ґрунтуються зазначена в них інформація щодо вартості газової колонки та брухту кольорових металів. Крім того, зазначені довідки не відповідають елементарним вимогам з діловодства.
Таким чином, стороною обвинувачення в судовому засіданні будь-якими належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які б підтверджували, що ОСОБА_14 таємно викрав належний саме потерпілому ОСОБА_22 кольоровий метал, що складав частини газової колонки 1986 року випуску, а також, що його вартість перевищує 137 грн. 80 коп., не доведено. Тобто стороною обвинувачення не доведено, що в діях ОСОБА_14 за вказаним епізодом є склад кримінального правопорушення, передбачений ст.185 КК України, а саме його обєктивна сторона, що відповідно до вимог ч.2 ст.17 та п.3 ч.1 ст.373 КПК України є безумовною підставою для прийняття судом рішення про визнання ОСОБА_14 невинуватим та його виправдання за вказаним епізодом.
За епізодом закінченого замаху на таємне викрадення майна ОСОБА_23 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 не заперечив тієї обставини, що дійсно 13.06.2016 року близько 01 год. 00 хв. з метою крадіжки металобрухту через незачинені двері зайшов у підвальне приміщення будинку АДРЕСА_9 , де шляхом пошкодження вхідних дверей проник в одне з підвальних приміщень, звідки намагався викрасти металеві труби, однак був затриманий працівниками поліції.
Потерпіла ОСОБА_13 у судовому засіданні повідомила, що 13 червня 2016 року близько 6 години ранку її розбудили працівники поліції та попросили спуститися в підвальне приміщення для того щоб вона підтвердила чи з належного їй підвального приміщення намагалися вчинити крадіжку. Коли вона спустилася в підвал, то виявила, що дійсно вхідні двері належного їй підвального приміщення були пошкоджені, а саме було вибито декілька дошок, а біля даного приміщення в коридорі в пакетах знаходилися речі, серед яких були речі, які належали їй, зокрема металеві труби, кріплення до телевізора на стіну, дитячі іграшки та електровінник.
Разом із тим, стороною обвинувачення не надано будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджувати ті обставини, що ОСОБА_14 намагався таємно викрасти кріплення до телевізора на стіну і що вартість 9 металевих труб, які намагався таємно викрасти ОСОБА_14 , станом на день вчинення кримінального правопорушення становила 160 грн.
Так, обвинувачений ОСОБА_14 категорично заперечив ту обставину, що мав намір таємно викрасти кріплення до телевізора, та ствердив, що дане кріплення до телевізора разом із іншими речами викинув у коридор, оскільки вони заважали йому дістатися до металевих труб.
Стороною обвинувачення зазначене твердження обвинуваченого ОСОБА_14 не спростовано. До того ж , потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що дійсно всі речі, що знаходилися в підвальному приміщенні, в тому числі і підставка до телевізора, були складені в хаотичному стані одне на одному, а металеві труби знаходилися на підлозі. При цьому потерпіла не виключила тієї обставини, що дійсно для того щоб дістати металеві труби, необхідно було викинути всі речі на коридор.
Зазначена обставина підтверджується також даними наданого стороною обвинувачення протоколу огляду місця події від 13 червня 2016 року (т.2 а.с.47-48), відповідно до якого під час огляду місця події, яким являється підвальне приміщення будинку АДРЕСА_9 , безпосередньо в належному потерпілій ОСОБА_13 приміщенні та в коридорі біля входу в нього виявлено хаотично розкидані різні речі в тому числі і металеві труби та кріплення до телевізора на стіну.
Наданий стороною обвинувачення за даним епізодом доказ протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13 червня 2016 року (т.2 а.с.46) підтверджує лише факт повідомлення ОСОБА_13 факту проникнення невстановленою особою в період часу з 22 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. 13 червня 2016 року шляхом пошкодження вхідних дверей в підвальне приміщення, що розташоване в будинку по АДРЕСА_9 , та намагання таємного викрадення із зазначеного приміщення належних їй особистих речей.
При цьому, як вбачається з дослідженого судом в судовому засіданні зазначеного протоколу датою та часом його складання є виправлена дата «13.06.2016 року» та виправлений час «03год. 50 хв.». Разом із тим, потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні ствердила, що її працівники поліції розбудили о 06 год. 00 хв., а протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення складався в приміщенні Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області близько 10 год. 00 хв.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13 червня 2016 року, який наданий стороною обвинувачення на підтвердження винності ОСОБА_14 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення майна ОСОБА_13 , містить недостовірні відомості, а тому визнається судом недопустимим доказом.
Також відповідно до вимог ч.1 ст.89 КПК України визнається недопустимим наданий стороною обвинувачення ще один доказ за вказаним епізодом - зазначений вище протокол огляду місця події від 13 червня 2016 року (т.2 а.с.47-48), виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до приписів частини першої статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Як вбачається з вимог частини сьомої статті 223 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої дії.
Разом із тим, з показань в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_13 вбачається, що під час огляду підвального приміщення були присутні лише працівники поліції, а своїх сусідів ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які відповідно до протоколу огляду місця події зазначені як поняті, вона там не бачила. Таким чином, судом встановлено, що огляд місця події в порушення вимог ч.7 ст.223 КПК України проведено без участі двох понятих, тобто зазначений протокол огляду місця події отриманий не в установленому КПК України порядку, а отже є недопустимим.
Що стосується наданих стороною обвинувачення доказу на підтвердження вартості брухту чорного металу станом на 8 червня 2016 року (т.2 а.с.77) довідки, що видана Кам`янець-Подільським заготівельно-виробничим цехом Хмельницького ПАТ «Втормет», то вона відповідно до вимог ст.86 та ст.89 КПК України визнається судом також недопустимим, оскільки прокурором в судовому засіданні взагалі не доведено джерело її походження, не доведено тих обставин чи має право зазначений цех видавати таку довідку та хто її видав, на підставі яких об`єктивних даних ґрунтуються зазначена в ній інформація щодо вартості брухту чорного металу. Крім того, зазначена довідка не відповідає елементарним вимогам з діловодства.
Надані же стороною обвинувачення інші докази за вказаним епізодом висновок експерта №649 від 24.06.2016 року (т.2 а.с.50-56) підтверджує лише вартість кріплення до телевізора на стіну, який був вилучений працівниками поліції під час проведення огляду місця події, а протокол огляду доказів від 29 червня 2016 року ( т.2 а.с.57) підтверджує лише факт огляду слідчим речей, які були вилучені в ході огляду місця події.
Таким чином, стороною обвинувачення в судовому засіданні будь-якими належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які б підтверджували ті обставини, що ОСОБА_14 намагався таємно викрасти належне потерпілій кріплення до телевізора на стіну, а також намагався таємно викрасти належні останній 9 металевих труб вартістю, яка перевищує 137 грн. 80 коп., не доведено. Тобто стороною обвинувачення не доведено, що в діях ОСОБА_14 за вказаним епізодом є склад кримінального правопорушення, передбачений ст.185 КК України, а саме його обєктивна сторона, що відповідно до вимог ч.2 ст.17 та п.3 ч.1 ст.373 КПК України є безумовною підставою для прийняття судом рішення про визнання ОСОБА_14 невинуватим та його виправдання за вказаним епізодом.
При призначенні покарання ОСОБА_14 , суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як особа, ОСОБА_14 раніше неодноразово тричі судимий за умисні корисливі середньої тяжкості та тяжкі злочини проти власності, по місцю проживання КП «Добробут» компрометуючими даними відносно нього не володіє, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку в лікаря-нарколога по наркоманії.
Визнання вини у вчинених суспільно небезпечних діяннях та щире каяття враховуються судом як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_14 , судом не встановлено.
Тому з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, ОСОБА_14 суд уважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_14 раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі корисливі злочини проти власності і з непогашеною судимістю через незначний період часу після звільнення з місць позбавлення волі та протягом короткого періоду повторно вчинив ряд умисних корисливих злочинів проти власності, що свідчить про його явне небажання ставати на шлях виправлення, а також враховуючи тяжкість і суспільну небезпечність вчинених злочинів та особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_14 інших видів покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, у виді арешту та обмеження волі, а також застосування при призначенні покарання статей 69 та 75 КК України.
Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_14 про відшкодування майнової шкоди необхідно залишити без розгляду, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
Оскільки ОСОБА_14 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, раніше він неодноразово судимий за умисні тяжкі корисливі злочини проти власності і з непогашеною судимістю через незначний період часу після звільнення з місць позбавлення волі протягом короткого періоду повторно вчинив ряд умисних корисливих злочинів проти власності, під час судового розгляду неодноразово ухилявся від явки в судове засідання та не повідомляв суд про причини свого неприбуття, не виконував покладені на нього обов`язків як обвинуваченого, з метою запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, а також з метою забезпечення виконання вироку, суд уважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити йому попередній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 439 грн. 80 коп. (за епізодами таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 т.2 а.с.10) відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
При цьому, оскільки судом прийнято рішення про визнання ОСОБА_14 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за іншими епізодами та його виправдання на підставі п.2 та п.3 ч.1 ст.373 КПК України, підстав для стягнення з нього на користь держави інших витрат на залучення експертів в розмірі 1055грн. 52коп. відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України не вбачається.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_14 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України - за епізодом крадіжки майна потерпілого ПАТ «Укртелеком», за ч.3 ст.185 КК України - за епізодами крадіжки майна потерпілих ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з не доведенням, що зазначені кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.
Визнати ОСОБА_14 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України - за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_22 , за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - за епізодом закінченого замаху на крадіжку майна потерпілої ОСОБА_23 та виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з не доведенням, що в діянні обвинуваченого є склад зазначених кримінальних правопорушень.
Визнати ОСОБА_14 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за епізодами таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
Обчислювати строк покарання з 4 жовтня 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 13 червня 2016 року по 3 жовтня 2016 року включно в розрахунку, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обраний щодо ОСОБА_14 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_14 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.
- велосипеди марки «Махім», «Shift» та «Техас рейнджер», що передані на зберігання відповідно потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 ( т.2 а.с.16-18), залишити останнім;
- зв`язку ключів, кусачки, дві рукавиці, що передані на зберігання в камеру зберігання Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (т.2 а.с. 59), знищити;
- кріплення до телевізора, електровіник, дитячу шапку, спортивні штани, дитячі іграшки, дев`ять труб, три чохли для дисків, клейку стрічку, ключ трубний, двоє плоскогубців, три викрутки, скребок для швів, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_13 (т.2 а.с.60), залишити останній.
Паспорт громадянина України серії та номер НОМЕР_1 , що виданий 7 червня 1997 року Кам`янець-Подільським МВ УМВС України в Хмельницькій області на ім`я ОСОБА_14 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження (внутрішній бік обкладинки тому №2), після набрання вироком законної сили надіслати в Хмельницький слідчий ізолятор для доручення до особової справи ОСОБА_14 .
Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави 439 грн. 80 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта (т.2 а.с.10).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1