Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1243/16-к
Провадження № 1-кп/376/84/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження №0000302 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого в приватних осіб по разових угодах, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи на занедбаній ділянці поруч з територією власного домоволодіння, виявив близько десяти дикоростучих рослин коноплі та переслідуючи мету незаконного виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту іншим особам, руками нарвав верхівки вищевказаних рослин, тобто незаконно придбав наркотичний засіб. Придбаний наркотичний засіб переніс до місця свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , де залишив на горищі житлового будинку для висушування.

Дочекавшись висихання вказаного наркотичного засобу, подрібнив його частину руками, тобто незаконно виготовив наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс та розмістивши до газетного згортку, переніс до приміщення літньої кухні, де сховав у газовій духовці. У подальшому частину скурив за допомогою саморобного пристрою для куріння коноплі (бульбулятора), а решту зберігав, без мети збуту, до 21 травня 2016 року.

21 травня 2016 року в період часу з 13 год. 20 хв. по 14 год. 00 хв. працівниками поліції Сквирського ВП ГУ НП в Київській області, на підставі добровільної усної та письмової згоди власника - ОСОБА_6 , проведено огляд території приватного домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: речовину рослинного походження з характерним для коноплі запахом, пристрій зовні схожий на пристрій для куріння коноплі (бульбулятор) та речовину рослинного походження зовні схожу на дозріле насіння коноплі.

Згідно висновку судової експертизи №19/7-03/141 від 31 травня 2016 року, представлена на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, вилучена під час проведення огляду домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_3 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Загальна маса наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на суху речовину становить 5,33 г. Дозріле насіння зеленого кольору не відноситься до наркотичних засобів. Залишки обгорілих речовин рослинного походження, які знаходилися на внутрішніх поверхнях представлених на експертне дослідження двох частин пляшок із полімерного матеріалу та в середині наперстку із саморобними отворами, вмонтованого в коркову пробку, вставлену в горловину верхньої частини пляшки, є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - канабіс. Визначити масу наркотичного засобу, який міститься на даних поверхнях не представилось можливим, у зв`язку з недостатньою кількістю наркотичного засобу на предметах-носіях.

Між прокурором, підозрюваним ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування справи, укладено угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про можливість затвердження цієї угоди суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 472 КПК України сторони узгодили міру покарання ОСОБА_3 не виходячи за межі загальних засад призначення покарання, встановлених КК України. При цьому було враховано ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, особу винуватого і обставини, які пом`якшують покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Прокурор, обвинувачений та захисник просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Перевіривши вказану угоду, заслухавши думку учасників підготовчого провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та відповідає вимогам ст.469, 472 КПК України і може бути затверджена судом.

Кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України не є особливо тяжкими, внаслідок його вчинення не було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян та/або інтересам юридичних осіб.

Укладенню угоди передувало досягнення домовленості між сторонами, зміст яких відображено в угоді. Зокрема, це беззастережне визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Тобто між прокурором та підозрюваним досягнуто домовленість про співпрацю, що позитивно характеризує його особу та свідчить про щире каяття у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 не оспорюється, отже суд вважає доведеним, що його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у виді двох років обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік і покладенням обов`язків, передбачених п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України.
Суд, роз`яснивши ОСОБА_3 права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та згоден на призначення покарання, узгодженого з прокурором, переконався в тому, що ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст. 474 КПК України підстав для відмови в її затвердженні, суд вважає за необхідне угоду про визнання винуватості затвердити.

Речові докази знищити.
Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст. 100,124,314,369-374,468-470,472-476 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду, укладену 16 червня 2016 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області, юристом 1 класу ОСОБА_2 , захисником ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.309 КК України на два роки обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 440,20 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000302: спецпакет №3156145 - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1