11-сс/775/88/2016(м)
221/655/16-к

Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
заявника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2016 року о 8 годині 40 хвилин до ЧЧ Волноваського ВП надійшло повідомлення СДІМ Клименко, про те що в с. Гранітне спільно з співробітниками СБУ затримано автомобіль ЗІЛ-ІЗО р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає АДРЕСА_1 , який перевозив металобрухт.
В ході огляду від 12.02.2016 року було встановлено, що автомобіль марки ЗИЛ ММЗ 554 МЗНГ р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був завантажений ломом чорного металу, частинами та вузлами сільськогосподарської техніки, що були вилучені, та за ч.7 ст.236 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном.
15.02.2016 р. слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на металобрухт та автомобіль марки ЗИЛ ММЗ 554 МЗНГ р/н НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді від 15.02.16 р. клопотання слідчого СВ Волноваського ВП ГУНПв Донецькій області було задоволено.
В апеляційній скарзі представник заявника адвокат ОСОБА_7 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки заявник дізнався про це судове рішення у слідчого тільки 04.04.16 року, коли намагався забрати свій автомобіль. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_8 є суб`єктом підприємницької діяльності, яка пов`язана з перевезенням вантажу і не може здійснювати операції з металобрухтом. ОСОБА_8 лише перевозив металобрухт на замовлення інших осіб - мешканців с. Гранітне та с. Старогнатівка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з території їх підприємства. З 12.02.16 року слідством ні цим особам, ні ОСОБА_8 ні іншим особам не було повідомлено про підозру за 213 ч.1 КК України. Вважає, що суд безпідставно наклав арешт на автомобіль ОСОБА_8 . Просив ухвалу слідчого судді від 15.02.16 року скасувати.
Вислухавши доповідача, представника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляції, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
При постановленні рішення слідчий суддя правильно керувався ст. 170 КПК України, за якою арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати що воно є доказом злочину , підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, втрати, відчуження та ін.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) Збереження речових доказів;
2) Спеціальної конфіскації;
3) Конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) Відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення
(цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати що таке майно відповідає будь-якій з ознак зазначених в п.1-4 ч.1 ст. 96-2 КК України.
Таке майно повинно відповідати критеріям, зазначеним в ст. 167 ч.2 КПК України, а саме якщо є достатні підстави вважати, що воно 1) підшукано, виготовлено, пристосовано чи використано як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ст. 173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів , що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння;4) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; 5) наслідки арешту майна для інших осіб; 6) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На думку колегій суддів, слідчий суддя за результатами розгляду клопотання слідчого не навів в ухвалі достатніх підстав, передбачених ст. 170 КПК України для арешту автомобіля ЗИЛ ММЗ 554 МЗНГ р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 а також наявності даних, які б давали підстави вважати цей автомобіль таким, що відповідає критеріям, зазначеним в ст.167 ч. 2 КПК України.
З матеріалів справи вбачається, що в ЄРДР 12.02.16 року були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 213 ч.1 КК України, предметом якого є здійснення операцій з брухтом кольорових та чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством або надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.
Санкцією цієї статті КК України передбачено покарання в виді штрафу або громадських робіт. Спеціальна конфіскація або конфіскація майна як вид покарання санкцією ст. 213 ч.1 КК України не передбачена.
З пояснень наданих ОСОБА_8 , його представником та прокурором під час апеляційного провадження вбачається, що про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 213 ч.1 КК України до часу розгляду справи в суді ні ОСОБА_8 , ні іншим особам не повідомлено, автомобіль ЗИЛ ММЗ 554 МЗНГ р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 речовим доказом по справі не визнаний, підстав для висунення позову ОСОБА_8 або іншим особам про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням не встановлено, з пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , зібраних під час слідства вбачається, що 11.02.16 р. вони приїхали на автомобілі ОСОБА_8 в с. Гранітне з метою забрати залишки обладнання з підприємства по обробці деревини за проханням його власника ОСОБА_12 щоб вивезти його до м. Маріуполя на пункт прийому металу 12.02.16 року, забрали також лом металу з будинку ОСОБА_11 після чого при перевезенні цього лому були затримані працівниками поліції.
Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що автомобіль ЗИЛ ММЗ 554 МЗНГ р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 не відповідає критеріям майна, арешт якого допускається в межах вимог ст. 170 ч.2 та ч. 4 КПК України. Інших даних, які б свідчили про те, що автомобіль є предметом вчинення кримінального правопорушення, був підшуканий чи використаний як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або іншим чином відповідає критеріям, визначеним ст. 167 ч.2 КПК України ухвала суду не містить та прокурором під час апеляційного провадження не надано, тому в арешті автомобіля ЗИЛ ММЗ 554 МЗНГ р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, слід відмовити. В частині арешту лому металу вилученого 12.02.16 року колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі слідчого судді.
Керуючись ст.405,407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_13 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Волноваського райсуду Донецької області від 15.02.16 року скасувати.
Клопотання старшого слідчого СВ Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на лом чорного металу, частини та вузли сільськогосподарської техніки, супровідну документацію до вантажу, вилучених внаслідок проведення огляду 12.02.14 року автомобіля ЗИЛ ММЗ 554 МЗНГ р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 .
У частині накладення арешту на автомобіль ЗИЛ ММЗ 554 МЗНГ р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Судді: