Справа №333/1621/16-к
Провадження №1-кп/333/279/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0001067 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, пенсіонер по інвалідності, одруженому, малолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:
04 березня 2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_2 , відкрито, у присутності потерпілої ОСОБА_5 , викрали її майно, а саме - один металевий лист, розмірами 106x145 см, товщиною металу 2 мм, вартістю 64 гривні 90 копійок.
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом з викраденим майном покинули місце вчиненого злочину, яким, в подальшому, розпорядилися на власний розсуд.
Протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 було спричинено майнову шкоду на вищевказану суму.
Обвинувачений допитаний в судовому засіданні визнав свою вину та пояснив, що 04 березня 2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_2 , відкрито, у присутності потерпілої ОСОБА_5 , викрали її майно, а саме - один металевий лист. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом з викраденим майном покинули місце вчиненого злочину, яким, в подальшому, розпорядилися на власний розсуд.
Потерпіла пояснила, що 04 березня 2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, почула шум на подвір`ї вийшла на вулицю та побачила, як обвинувачені несли один металевий лист, який належав її. Після цього, вона попросила повернути його на місце однак обвинувачені покинули подвір`я з металевим листом. Потім вона звернулась до міліції з заявою.
Крім, повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона знайшла своє підтвердження в сукупності зібраних на досудовому розслідуванні доказів та дослідженими в судовому засіданні, а саме: - допитом потерпілої, протоколом огляду речей від 14.03.2016 року, протокол огляду 25.03.2016 року.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, потерпілої та дослідження матеріалів кримінального провадження а саме: протокол огляду речей від 14.03.2016 року, протокол огляду 25.03.2016 року, матеріали які характеризують особу обвинуваченого.

Отже, суд приходить до висновку, що докази зібрані по справі є достатніми, допустимими і повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які суд кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання відсутні.

При визначені міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується посередньо за місцем проживання, раніше не судимий, інвалід 3 групи, пенсіонер, інші обставини справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: приєднані до матеріалів справи постановою слідчого від 25.03.2016 року, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1