Провадження № 1-кс/537/53/2014
Справа № 537/334/14-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2014 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора прокуратури м. Кременчука ОСОБА_4 , розглянувши в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

24.01.2014 року до слідчого судді звернулись громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі скаргою, відповідно доя якої просили слідчого суддю визнати бездіяльність прокурора, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання їхньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заяви про кримінальне правопорушення - незаконною. Зобов`язати прокурора внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по нашій, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заяві про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування заявлених вимог скаржники вказали, що в грудні 2013 року звернулися до прокурора м. Кременчука із заявою про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та додали до заяви відповідні документи. Листом прокуратури м. Кременчука від 17 січня 2014 року за № 04/2-523с11/13, який вони отримали 21 січня 2014 року ним було повідомлено, що подана заява ними не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що раніше у відповідності до КПК України (в редакції 1960 року) виносилися постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, остання з яких залишилася не оскарженою та не скасованою, тобто чинною. Вважає, що бездіяльністю прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань порушене їх, гарантоване державою право на захист своїх майнових інтересів від кримінального правопорушення. Посилання прокурора на те, що остання постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, яка винесена згідно до КПК України в редакції 1960 року - не оскаржена - є безпідставною, так як відомості, на які вони посилалися у своїй заяви є новими та не перевіреними у ході попередніх дослідчих перевірок та можуть бути перевірені на даний час у відповідності до КПК України в редакції 2012 року у формі досудового розслідування. Суть відомостей про кримінальне правопорушення полягає у наступному. Він, скаржник ОСОБА_6 , 21 лютого 2008 року, уклав договір позики з громадянином ОСОБА_7 , у відповідності до якого отримав від останнього безпроцентну позику в сумі 225 000,00 гривень, що є еквівалентом 30 000 Євро, та яку,він,зобов`язаний був повернути до 21 лютого 2009 року. Протягом року дії зазначеного договору вони, скаржники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погасили зазначений борг, але письмових розписок про поступове повернення боргу від ОСОБА_7 не отримували, так як заздалегідь домовились про те, що позикодавець ОСОБА_8 при остаточному розрахунку зазначить в самому договорі, що борг йому повернутий в повному обсязі. Але, після остаточного розрахунку, ОСОБА_7 відмовився зазначити в договорі, що борг повернутий і свою відмову мотивував тим, що вони, заявники, ще винні йому гроші, так як виплатили тільки відсотки за позикою. Така невизначена ситуація між ними продовжувалася до середини 2010 року. Приблизно наприкінці липня - початку серпня 2010 року, в другій половині дня, ОСОБА_7 прийшов до приміщення магазину реалізації ювелірних виробів, розташований в будинку АДРЕСА_1 , який вона, скаржник ОСОБА_5 , орендувала для реалізації ювелірних виробів та став наполягати на поверненні боргу за договором позики. На цьому ґрунті вони стали сперечатися. В цей час вона перевіряла відповідність кількості ювелірних виробів накладним. Після перерахунку вона склала звірені з накладними ювелірні вироби в два окремі пакети та залишила їх на прилавку. Коли вона відвернулася від ОСОБА_9 , щоб узяти інші накладні та ювелірні вироби для подальшого перерахунку, ОСОБА_9 вийшов з магазину. Ювелірні вироби, які знаходилися в двох пакетах на прилавку безпосередньо перед ОСОБА_7 зникли, а на прилавку залишилися накладні на зазначені ювелірні вироби. Коли вона вибігла з магазину, то ОСОБА_9 на своєму транспортному засобі вже від`їжджав від приміщення магазину. Таким чином, ОСОБА_7 протиправно заволодів належними їй ювелірними виробами 585 проби, загальною вагою 2,002 кг. на загальну суму 1 400 000,00 гривень. Вона одразу зателефонувала ОСОБА_7 стосовно зникнення ювелірних виробів, на що він не заперечував, що заволодів ювелірними виробами, але пояснив, що взяв їх в якості погашення боргу за договором позики. При цьому, він повідомив, що проведе свої підрахунки і з урахуванням сплачених нами відсотків поверне залишки ювелірних виробів. В подальшому їй, скаржнику ОСОБА_5 стало відомо, що ОСОБА_7 , його дружина та їх зять ОСОБА_10 здали значну частину належних їй ювелірних виробів в ПП «Ломбард «Скарбниця», що розташований по вул. Гагаріна. 15/34 в м. Кременчуці та в ювелірний магазин «Аурум», розташований по АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 ювелірні вироби не повернув та реалізував їх в зазначені торгівельні заклади, почав їй, скаржнику ОСОБА_5 погрожувати фізичною розправою та пошкоджувати належне їй майно ( бити скло автомобіля ), скаржник ОСОБА_5 в березні 2011 року звернулася до Кременчуцького ВБОЗ із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за незаконне заволодіння ним зазначених вище ювелірних виробів, умисне пошкодження її майна та додала необхідні документи на підтвердження своєї заяви і проінформувала правоохоронні органи, що має звукозаписи її розмов з ОСОБА_7 , в яких він підтверджує факт заволодіння належними їй ювелірними виробами. Зазначена заява для подальшої перевірки була направлена в Автозаводський РВ. З вказаного періоду часу і до 2013 року по її скарзі проводилися перевірки, за результатами яких виносилися чисельні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи. Чисельність постанов була викликана її скаргами на вказані постанови у зв`язку з неповнотою перевірки і однаковою мотивацією відмов в порушенні кримінальної справи та їх скасуванням внаслідок прокурорських перевірок. Мотивація відмови в порушенні кримінальної справи в вказаних постановах була одна, що відносини між нею, заявницею ОСОБА_5 та ОСОБА_7 носять цивільно-правовий характер та повинні вирішуватись в судовому порядку, через пред`явлення цивільного позову. При цьому, працівники ВДСБЕЗ достовірно були обізнані про те, що 29 червня 2011 року ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_11 звернулися з позовом до Автозаводського районного суду м. Кременчука про стягнення з неї, скаржника ОСОБА_6 300 735, 62 гривень, як боргу за зазначеним вище договором позики, а в подальшому про часткове задоволення цього позову рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 квітня 2012 року на суму 284 900,00 грн., яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій. Окрім цього, перевірка проводилася виключно в напрямку того, чи є в діях ОСОБА_7 склад злочину передбачений ст. 190 КК України тобто шахрайства і зовсім не враховувалися та не перевірялися обставини щодо наявності в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого іншими статтями КК України - 185, 186, 355, 356 КК України. Зазначення в вказаних постановах, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину у відповідності до п. 2 ст. 6 КПК України, який діяв на той час, свідчить про те, що дослідчою перевіркою встановлено, що ОСОБА_7 вчинив дії по заволодінню належними їй, скаржнику ОСОБА_5 ювелірними виробами, але в цих діях відсутній склад злочину, а є цивільно-правові відносини. На даний час зазначені обставини по заволодінню ОСОБА_7 належними їй, скаржнику ОСОБА_5 ювелірними виробами залишилися неперевіреними і можуть бути дослідженні у відповідності до КПК України ( в редакції 2012 року) у ході досудового розслідування. Здійснюючі розгляд їхньої заяви про кримінальне правопорушення прокурор вказані обставини не врахував.
В судове засідання з`явився представник скаржників адвокат ОСОБА_3 .
В судове засідання з`явився прокурор прокуратури м. Кременчука ОСОБА_4 .
Представник скаржників адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів у ній вказаній, просив суд скаргу задовольнити, додатково дав пояснення про те, що факти викладенні в заяві скаржників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка направлена на адресу прокуратури 20.12.2013 року є новими та по ним перевірка працівниками міліції не проводилась.
В судовому засіданні прокурор прокуратури м. Кременчука ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, просив суд в задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що по фактам вказаними скаржниками працівниками ВДСБЕЗ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області проводилися перевірки та була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, яка на даний час не оскаржена та не скасована, при цьому копії заяви скаржників, по якій існує постанова про відмову в порушені кримінальної справи слідчому судді не надано.
Слідчий суддя повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного.
28.09.2012 року О/У ВДСБЕЗ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області лейтенантом міліції ОСОБА_12 винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи про факту неправомірних дій з боку гр.. ОСОБА_7 1973 р.н., в зв`язку з тим, що відносини які виникли між гр.. ОСОБА_5 та гр.. ОСОБА_7 , ность цивільно-правовий характер, спори по яких вирішуються у судовому порядку, яка не оскаржувалася скаржниками, що не заперечувалося прокурором та представником скаржників.
08.11.2012 року О/У ВДСБЕЗ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області лейтенантом міліції ОСОБА_12 винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи про факту неправомірних дій з боку гр.. ОСОБА_7 1973 р.н., в зв`язку з тим, що за даним фактом є не скасована постанова органу дізнання про відмову в порушені кримінальної справи.
В червні 2011 року ОСОБА_7 , ОСОБА_11 звернулися до Автозаводського районного суду м. Кременчук з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.04.2012 року позов ОСОБА_7 , ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково та присуджено до стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_11 борг в сумі 286670 гривень.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.07.2012 року рішення Автозаводського районного суду від 25.04.2013 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.11.2013 року ухвалу Апеляційного суду полтавської області від 04.07.2013 року залишено без змін.
20.12.2013 року на адресу прокуратури м. Кременчука була направлена заява гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відповідно до якої останні зазначили обставини заволодіння гр.. ОСОБА_7 , належних ОСОБА_5 на праві власності ювелірних виробів.
За результатами розгляду вказаної заяви за підписом заступника прокурора м. Кременчука ОСОБА_13 на адресу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за вих. № 04/2-523с11/13 від 17.01.2014 року направлено відповідь на заяву, відповідно до якої, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовлено у внесені відомостей до ЄРДР, у зв`язку з тим, що викладені обставини в їхній заяві не можуть бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР, так як по зазначеному факту винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, яка на даний час не оскаржена та не скасована.
В судовому засідання прокурор прокуратури м. Кременчука ОСОБА_4 надати суду заяву, по результатам розгляду якої, було винесено постанову від 28.09.2012 року про відмову у порушенні кримінальної справи, не зміг з невідомих суду причин, що позбавляє слідчого суддю провести порівняльний аналіз викладених в даній заяві та заяві, що була повернута прокуратурою м. Кременчука на адресу скаржників, фактів.
При цьому інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували доводи прокурора щодо правомірності винесення рішення про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР слідчому судді останнім не надано.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Частиною 4 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобовязані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Законом не обмежується зміст і не встановлюється форма даних, як щодо офіційних повідомлень, так і повідомлень фізичних осіб, проте надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.
Таким чином, згідно чинного кримінально-процесуального законодавства, відомості викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин вноситься до ЄРДР. Рішення щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення викладених в заяві про злочин може бути прийнято слідчим, прокурором лише за результатами проведення розслідування, яке розпочинається разом з внесенням відомостей про злочин до ЄРДР, а тому вимоги скаржників, щодо зобов`язання прокурора м. Кременчука внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до поданої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заяви про кримінальне правопорушення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Що стосується вимоги визнання бездіяльності прокурора, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання їхньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заяви про кримінальне правопорушення незаконною, то вона не підлягає задоволенню, оскільки п.1 ч.2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, звідси слідчому судді не надано повноважень щодо визнання дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора незаконною.
Керуючись ст.ст. 303, 304,307 КПК, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора м. Кременчука внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до поданої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 07.02.2014 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1