Справа № 317/1795/14-к
№/п 1-кп/317/2/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 березня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілих: ОСОБА_5
ОСОБА_6
представників потерпілих: ОСОБА_7
ОСОБА_8
представника цивільного відповідача: ОСОБА_9
ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000226 від 10.12.2012 року за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гудермес, Чечні, українця, громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «Віта-Авто», проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
10 грудня 2012 року, приблизно об 11 год., водій ОСОБА_11 , керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «SCHWARZMULLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався на автодорозі Харків-Сімферополь, з боку м. Харкова в напрямку м. Сімферополя на територій Запорізького району Запорізької області.

В цей же час у зустрічному йому напрямку рухався автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_12 ( на теперішній час прізвище ОСОБА_12 змінено на ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про зміну імені від 21.02.2013 р., серія НОМЕР_4 ). В якості пасажира в салоні іі автомобіля знаходилась ОСОБА_13 .

Наблизившись до 303 км вищевказаної автодороги, в районі АЗС «WOG», водій ОСОБА_11 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виконуючи поворот наліво не дав дорогу зустрічному транспортному засобу та виїхавши на зустрічну смугу, скоїв зіткнення з автомобілем «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 )

Своїми діями водій ОСОБА_11 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року , відповідно до яких:

-п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

-п.10.4 Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_11 керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «SCHWARZMULLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ).

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а пасажир її автомобілю ОСОБА_13 загинула на місці пригоди.

Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 428 від 04.03.2013 року, закритий перелом обох кісток лівого передпліччя на рівні нижньої третини зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом латеральної і медіальної кісточок лівої гомілки зі зміщенням, гематома в проекції зовнішньої кісточки лівої гомілки, рана по зовнішній поверхні лівої гомілки, рана по долонній поверхні в області лівого променевого суглобу у ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що не небезпечні для життя, але які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, більше ніж 21 день.

Пошкодження утворились від дії тупих предметів і могли бути отримані при ударі об предмети всередині салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 4834 від 10.01.2013 року, смерть ОСОБА_13 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба і кінцівок з переломами кісток скелету і ушкодженнями внутрішніх органів, що призвело до розвитку шоку. Останнє підтверджується виявленням нерівномірного кровонаповнення внутрішніх органів, набряку головного мозку, строми серця, островчатого характеру трупних плям.

Всі пошкодження, виявлені при експертизі трупа утворились незадовго до настання смерті, в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Характер і локалізація ушкоджень дають підстави вважати, що весь комплекс пошкоджень у ОСОБА_13 виник від дії виступаючих частин і деформованих деталей салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Опитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 , не оспорюючи факту ДТП винним себе не визнав повністю та пояснив, що працює водієм на бензовозі в ТОВ «Віта-Авто». 10.12.2012 року, знаходячись на автодорозі Харків-Сімферополь в сторону м. Сімферополя перед поворотом на автозаправку «WOG» впевнився, що в зустрічному напрямку немає автомобілів, після чого почав здійснювати поворот ліворуч, увімкнувши понижену передачу. Зазначив, що його автомобілю потрібно 7-8 секунд для здійснення маневру повороту. Переїхавши зустрічну смугу руху, коли бензовоз вже знаходився на смузі розгону стався удар з автомобілем «BMW X5» в область бензобаку, приблизно 2 м. від кабіни. В результаті удару бензобак відірвало, бензовоз просунувся в бік, а автомобіль «BMW X5» відкинуло на смугу зустрічного напрямку. Обвинувачений пояснив, що швидкість автомобілю «BMW X5» була дуже великою, тому як в результаті удару його автомобіль згорнуло навпіл, тому вважає, що в дорожньо-транспортній пригоді винен водій автомобілю «BMW X5». При цьому як рухався автомобіль «BMW X5» обвинувачений пояснити не зміг, оскільки з його пояснень він його не бачив. З приводу надання ним тахошайби пояснив, що у тахографі тахошайби не було, а вона знаходилась в кабіні автомобілю. Дату та своє прізвище на тахошайбі написав самостійно вже після ДТП та видав її слідчому, про що свідчить його заява щодо добровільної видачі тахошайби. Обвинувачений вважає, що в скоєнні ДТП винна водій ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) тому як перевищила швидкість, а також ту обставину що пасажир не була пристебнута ременем безпеки, що дозволило б уникнути тяжких наслідків.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 10.12.2012 року вона на автомобілі «BMW X5» рухалась по автодорозі Харків-Сімферополь в сторону м.Харківа. В салоні її автомобілю в якості пасажира знаходилась її сестра ОСОБА_13 . Пояснила, що рухалась зі швидкістю не більше 90 км/год. В зустрічному їй напрямку рухався бензовоз, який перед її автомобілем, не зупиняючись та не вмикаючи знаків повороту, перетнув суцільну лінію, виїхавши на зустрічну смугу руху та повернув на автозаправку. Потерпіла прийняла заходи екстреного гальмування, повернула кермо ліворуч, щоб уникнути зіткнення, однак незважаючи на це, скоїла наїзд на автомобіль бензовозу. Пояснила, що зіткнення її автомобілю з автомобілем «Вольво» сталося на її смузі руху. В результаті дорожньо-транспорної пригоди її сестра ОСОБА_13 померла на місці, вона отримала ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 428 від 04.03.2013 року, закритий перелом обох кісток лівого передпліччя на рівні нижньої третини зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом латеральної і медіальної кісточок лівої гомілки зі зміщенням, гематома в проекції зовнішньої кісточки лівої гомілки, рана по зовнішній поверхні лівої гомілки, рана по долонній поверхні в області лівого променевого суглобу у ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що не небезпечні для життя, але які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, більше ніж 21 день.

Пошкодження утворились від дії тупих предметів і могли бути отримані при ударі об предмети всередині салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 4834 від 10.01.2013 року, смерть ОСОБА_13 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба і кінцівок з переломами кісток скелету і ушкодженнями внутрішніх органів, що призвело до розвитку шоку. Останнє підтверджується виявленням нерівномірного кровонаповнення внутрішніх органів, набряку головного мозку, строми серця, островчатого характеру трупних плям.

Всі пошкодження, виявлені при експертизі трупа утворились незадовго до настання смерті, в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Характер і локалізація ушкоджень дають підстави вважати, що весь комплекс пошкоджень у ОСОБА_13 виник від дії виступаючих частин і деформованих деталей салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

В наданому висновку експерта прізвище потерпілої зазначено як ОСОБА_13 , однак допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 пояснив, що експертиза проведена відносно ОСОБА_15 , при виготовленні ним висновку була допущена описка.

Незважаючи на повне невизнання своєї провини, вина обвинуваченого ОСОБА_11 підтверджується наступними доказами, дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження.

В протоколі огляду транспортного засобу «Volvo FM» та фото таблиці до нього від 10.12.2012 року за участю експерта-автотехніка та понятих зафіксовані зовнішні пошкодження автомобілю, а також відсутність правого паливного баку. В цьому ж протоколі зафіксовано вилучення шайби картографу. Обвинуваченим ОСОБА_11 не заперечувалось вилучення тахошайби, про що свідчить написана ним власноручно заява про долучення до матеріалів кримінального провадження добровільно видану ним тахошайбу з його автомобіля.

З протоколу огляду тахошайби з автомобілю «Volvo FM» від 26.12.2012 року вбачається, що автомобіль «Volvo FM» здійснював рух з 8-40 год. до 09-05 год., при цьому максимальні швидкість його руху складала біля 85 км/год. Приблизно в 09-05 год. даний автомобіль знизив швидкість до 30 км/гол. та продовжив рух з зазначеною швидкістю менше ніж 1 хвилини, після чого зупинився і більше руху не відновлював. Після чого голка топографа збилась, більш за все під час удару.

Допитаний в судовому засіданні спеціаліст електронних аналогових тахографів ОСОБА_16 пояснив, що він проводив огляд тахошайби з автомобілю «Volvo FM», добровільно виданої 10.12.2012 року ОСОБА_11 . В процесі огляду тахошайби встановлено, що автомобіль «Volvo FM» під керуванням водія ОСОБА_11 рухався зі швидкістю 80-85 км/год, потім знизив швидкість руху до 30 км/год і не зупиняючись, здійснив поворот. Після цього запис обірвався, вірогідно це сталося під час удару. Пояснив, що вказана тахошайба після удару ще знаходилась в тахографі декілька годин, після чого її витягнули. Крім того, зазначив, що час на тахошайбі виставляє самостійно водій, на дослідженій ним тахошайбі виставлена дата 10.12.2012 р. та підпис водія ОСОБА_11 , чим і пояснюються розбіжності в часі.

Згідно з протоколом огляду транспортного засобу «BMW X5» від 10.12.2012 року та фото таблиці до нього на автомобілі пошкоджено передня частина в напрямку спереду назад, справа наліво. Центр удару знаходиться на відстані 0,4 м від правого краю автомобіля та 0,8 м від опорної поверхні, деформований дах в передній правій частині, передня права стійка, пошкоджено лобове скло та праві передні двері.

В протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 грудня 2012 року відображено місце дорожньо-транспортної пригоди, елементи дороги, стан та вид дорожнього покриття, видимість дороги, положення транспортних засобів на місці пригоди, сліди гальмування, наявність відокремлених від транспортного засобу металевих та пластикових частин автомобілів, осип скла, відомості про труп та інш. Протокол прочитаний вголос слідчим та підписаний учасниками ДТП, понятими, експертом-автотехніком, експертом СМЕ та слідчим. До протоколу долучена схема ДТП, складена слідчим та підписана водіями та понятими. Ніяких зауважень до складеного протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього учасниками не заявлено. Із зазначеного протоколу вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів відбулось на смузі руху автомобіля «BMW X5» під керування водія ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) в напрямку м.Запоріжжя. Це підтверджено слідовою інформацією, залишеною на автошляху після ДТП, слідами гальмування, розташуванням осипу уламків від автомобілів та кінцевого розташуванням транспортних засобів після ДТП.

Опитаний в судовому засіданні слідчий ОСОБА_17 пояснив, що за його участю проводився огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, огляд транспортних засобів після ДТП, огляд та вилучення тахошайби, яку добровільно видав ОСОБА_11 . Зазначені слідчі дії проводились за участю понятих, всі дані слідчих дій відповідають дійсності та занесені у відповідні протоколи і підписані учасниками. На підставі пояснень учасників ДТП, проведених слідчих експериментів встановлювались вихідні дані для призначення експертиз.

Слідчий ОСОБА_18 пояснив в судовому засіданні, що при складанні протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми до нього були відображені всі основні моменти дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі і осип скла, пластикових та металевих деталей. Огляд та заміри проводились за участю експерта-автотехніка, за його допомогою і визначалось місце зіткнення автомобілів на підставі об`єктивних даних, а саме слідової інформації, розміщення автомобілів після ДТП, знаходженням відокремлених деталей.

Опитаний в судовому засіданні експерт-автотехник ОСОБА_19 , який брав участь в огляді місця дорожньо-транспортної пригоди підтвердив правильність складання протоколу огляду та схеми до нього від 10.12.2012 року. Зазначив, що при складенні протоколу визначались та фіксувались сліди гальмування, які відносяться до даної ДТП. Заміри слідів гальмування проводились за участю понятих, все було занесене в протокол огляду. З урахуванням слідової інформації, положення автомобілів після ДТП, відокремлених деталей, згідно з методикою та спеціальними знаннями визначено місце зіткнення транспортних засобів, яке в протоколі визначено хрестиком. Пояснив, що на схемі ДТП були зазначені всі необхідні дані для проведення авто технічної експертизи, фотокартки місця ДТП відповідають схемі.

У відповідності до складеного 24 січня 2013 року слідчим ОСОБА_17 протоколу в цей же день був проведений слідчий експеримент за участю потерпілої, та експериментального автомобілю «Вольво» з полупричепом, під час якого за показаннями потерпілої ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) була встановлена відстань з місця зміни напрямку руху автомобіля «Volvo FM» до місця зіткнення, а саме 12,7 м та час, за який автомобіль під керуванням водія ОСОБА_11 подолав цю відстань (2.62 сек., 2,51 сек., 2,69 сек.), складена схема, яка підписана всіма учасниками слідчого експерименту. Окрім того визначено місце зіткнення транспортних засобів, яке розташоване на відстані 3,2 м. від осевої лінії дорожньої розмітки та 120 м до стовба «303 км» у напрямку м. Сімферополь та видимість зустрічного транспорту з місця обох водіїв більше ніж 300 м.

18.11.2013 року проведений ще один слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ), під час якого за показаннями потерпілої ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) були відтворені дії, обстановка та обставини дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10 грудня 2012 року, встановлено місце зіткнення транспортних засобів та експериментальним шляхом, а також встановлено величину середнього вповільнення транспортного засобу. За результатами слідчого експерименту встановлено, що вона рухалась на своєму автомобілі в сторону м.Запоріжжя зі швидкістю приблизно 90 км/год. У зустрічному їй напрямку рухався автомобіль бензовоз зі швидкістю не менше 25 км/год. Коли вона наблизилась до даного автомобіля, він не зупиняючись та не вмикаючи сигналу повороту, почав різко здійснювати поворот ліворуч на її смугу руху в сторону автозаправки. В ході слідчого експерименту встановлено, що значення середнього сповільнення автомобілю «BMW X5» складає 8,91 м/с

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 пояснили, що вони приймали участь у проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) в якості понятих. Свідки надали аналогічні пояснення та зазначили, що слідча дія проводилась у відповідності до вимог КПК України, проводились заміри, всі дані занесені в протокол, ними прочитані та підписані.

28.02.2013 року був проведений слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_11 , в ході якого ОСОБА_11 не погодився з зазначеним на схемі ДТП місцем зіткнення транспортних засобів та пояснив, що зіткнення сталося на відстані 7,1 м від лінії дорожньої розмітки та 2,6 м в бік м.Харкова, однак точну траєкторію руху свого автомобілю пояснити не зміг. В ході слідчого експерименту встановлено час, який становить 7,0 сек., 8,0 сек., 7,2 сек. з моменту перетинання осевої лінії дорожньої розмітки до моменту коли середня частина бензобаку знаходилась на місці зіткнення, зазначеного ОСОБА_11 та 3.2 сек. до моменту перетинання лівою передньою частиною автомобілю осевої лінії дорожньої розмітки.

03.12.2013 року проведений ще один слідчий експеримент за участю водія ОСОБА_11 на аналогічному експериментальному автомобілі, за участю його захисника, в ході якого ним зазначено місце зіткнення транспортних засобів, яке знаходиться на відстані 3,2 м від осевої лінії дорожньої розмітки та 121,6 м до стовба «303 км». По механізму ДТП ОСОБА_11 пояснив, що за 11,0 м до місця зіткнення в повздовжньому напрямку він зупинив свій автомобіль на відстані 0,8 м від осевої лінії дорожньої розмітки, впевнився, що в зустрічному напрямку автомобілів немає, почав здійснювати маневр лівого повороту, після чого сталося зіткнення. Траєкторія його руху склала 13,7 м починаючи від передньої правої частини до місця зіткнення. Час до перетинання лівою передньою частиною автомобілю осевої лінії дорожньої розмітки складає 4,0 сек., 4,1 сек., 4,9 сек., після перетинання дорожньої розмітки до моменту, коли середня частина бензобаку знаходилась у місці зіткнення 6,4 сек., 5,4 сек., 5,3 сек.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив, що він брав участь при проведенні слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_11 підтвердив правильність визначення часу, встановленого під час проведення слідчого експерименту. Також свідок зазначив, що протокол слідчого експерименту та складена до нього схема ним підписані та повністю відображають слідчий експеримент. Свідок зазначив, що понятих при проведенні слідчого експерименту не було, однак при цьому пояснив, що було багато людей, але чи були вони учасниками слідчого експерименту пояснити не зміг.

Слідчий ОСОБА_23 пояснив, що ним проводились слідчі експерименти за участю потерпілої ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) та підозрюваного ОСОБА_11 з участю його захисника, за результатами яких визначались вихідні дані, темп руху автомобілів, їх траєкторія, процес сповільнення, місце зіткнення автомобілів та на підставі цих даних призначались експертизи. Всі пояснення учасників слідчих експериментів заносились в протокол, ними прочитані та підписані. Слідчий експеримент за участю водія ОСОБА_11 проводився за участю його захисника, жодних зауважень до протоколу та проведенню самого слідчого експерименту захисником не заявлено. На підставі встановлених в ході слідчих експериментів вихідних даних за показами обох водіїв призначались та проводились автотехнічні експертизи.

Так, відповідно до висновку транспортно-трасологічної експертизи № 744/12 від 10 січня 2012 року найбільш вірогідно автомобіль «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «SCHWARZMULLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , контактував своєю правою, бічною частиною на відстані не менше ніж 2,0 м від передньої частини автомобіля «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 з правою, передньою частиною автомобіля «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_3 . Місце зіткнення найбільш вірогідно розташоване на відстані переднього звісу дальше від місця закінчення слідів гальмування автомобіля «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на проїзній частині, тобто на смузі руху автомобіля «BMW X5».

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 , який проводив зазначену експертизу пояснив, що для проведення транспортно-трасологічної експертизи були надані обидва автомобілі. Огляд транспортних засобів проводився при природному освітленні в присутності слідчого ОСОБА_17 . При огляді зафіксовано, що основні пошкодження автомобіля «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_3 розташовані в передній частині автомобіля, основні пошкодження автомобіля «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 розташовані в правій бічній частині. Однак порівняльним дослідженням пошкоджень і контактуючих деталей, що виступають та частин транспортних засобів не було встановлено достатньої кількості пар контактуючих ділянок, тому не можливо визначити під яким кутом були розташовані повздовжні вісі транспортних засобів на момент зіткнення. Але розташування пошкоджень на транспортних засобах свідчить про те, що найбільш вірогідно автомобілі контактували в спосіб, зазначений в висновку експерта. Також експерт пояснив, що місце зіткнення автомобілів ним визначалось на підставі слідової інформації, знаходження уламків автомобілів, осипу скла, металевих та пластикових частин, та розташування самих автомобілів, що відповідає схемі ДТП. Інформації, наданої слідчим в вихідних даних при призначенні експертизи разом з матеріалами справи було достатньо для проведення вищезазначених досліджень.

Відповідно до висновку судової-автотехнічної експертизи № 92/13 від 15.02.2013 року у розглянутій дорожній ситуації водій автомобілю «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 )для забезпечення безпеки дорожнього руху повинна була діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України, водій автомобілю «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.4, 34 ПДР України. В діях водія ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли б знаходитись в причинному зв`язку з даною подією не вбачається. Дії водія ОСОБА_11 не відповідають вимогам 34 ПДР України. Невиконання водієм ОСОБА_11 вимог п.п.10.1, 10.4 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. У даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_3 при виконанні вимог п.п.10.1, 10.4 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) не мала технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

Відповідно до висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 687/688-13 від 22.05.2013 року покази водія автомобілю «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 технічно неспроможні в частині всього механізму ДТП, а саме: місця зіткнення транспортних засобів, часу руху його автомобіля з моменту відновлення свого руху до моменту зіткнення, та в частині того, що його автомобіль зупинявся перед здійсненням маневру. Дії водія ОСОБА_11 не відповідають вимогам пунктів 10.1, 10.4, ч.1,2 та 34.1.1 Правил дорожнього руху України та знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. З технічної точки зору покази водія автомобіля «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) в частині розташування місця зіткнення не протирічать технічному смислу та можуть бути прийняті для подальшого дослідження. В діях водія ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ,) не вбачається невідповідностей, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням технічного характеру дорожньо-транспортної пригоди.

Аналогічні висновки містяться у висновку комплексної комісійної судової транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 893/894/13 від 25.12.2013 року. Окрім того в висновках зазначеної експертизи визначене місце зіткнення автомобілів, яке розташоване на смузі руху в напрямку м.Харків, тобто на смузі руху автомобіля «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_5 , на відстані переднього звису автомобіля «BMW X5» відносно місця закінчення слідів гальмування даного автомобіля, що відповідає схемі ДТП.

Окрім того, зазначена експертиза містить висновки, що покази водія «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 з технічної точки зору неспроможні в частині того, що його автомобіль зупинявся, а під час проведення слідчих експериментів час руху визначався з урахуванням того, що автомобіль зупинявся, то покази водія ОСОБА_11 неспроможні в частині руху автомобіля з моменту відновлення руху до моменту зіткнення, то вони неспроможні і в часині всього механізму ДТП та не можуть бути прийняті для подальшого дослідження.

В експертизі зазначено, що навпаки, покази водія ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) з технічної точки зору не виключаються, тому подальше дослідження відносно механізму ДТП проведено за її показами.

Відповідно до висновків комплексної комісійної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи № 893/894/13 від 25.12.2013 року місце зіткнення автомобілів розташоване на смузі руху в напрямку м.Харків, тобто на смузі руху автомобіля «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_5 , на відстані переднього звису автомобіля «BMW X5» відносно місця закінчення слідів гальмування даного автомобіля. По ширині проїзної частини місце зіткнення цих транспортних засобів розташовувалось в межах 4.2-6,2м від правого краю проїзної частини в напрямку руху автомобілю «BMW X5», тобто в межах габаритної ширини даного автомобілю. З урахуванням механізму ДТП в діях водія ОСОБА_11 є невідповідності до вимог п.п.10.1, 10.4 розділу 43 Правил дорожнього руху України, а в діях водія ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) невідповідності до вимог Правил дорожнього руху України не вбачається. Невідповідності дій водія ОСОБА_11 п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з ДТП. Водій ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) не мала технічної можливості запобігти зіткненню.

Місце зіткнення автомобілів встановлено по слідам переміщення транспортних засобів та по розташуванню об`єктів, що відділилися від транспортних засобів.

Опитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_25 , який проводив зазначену експертизу пояснив, що експертиза проводилась на підставі вихідних даних, зазначених в постанові слідчого, які не суперечать матеріалам кримінального провадження, протоколів слідчих експериментів та наданих матеріалів кримінального провадження, на експертизу були поставлені питання як слідчим, так і захисником ОСОБА_11 . Покази водія ОСОБА_11 є технічно неспроможними, тому дослідження проводилось відповідно до пояснень ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ). Окрім того, експерт пояснив, що встановити швидкість автомобіля «BMW X5» по його пошкодженням неможливо, оскільки методика, розроблена Київським інститутом судових експертиз не дозволяє це зробити оскільки маса автомобіля «Volvo FM» з тягачем складає понад 3500 кг.

Як вбачається з судової дорожньо-технічної експертизи № 6627 невідповідність облаштування технічними засобами організації дорожнього руху ділянки дороги № 18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта в районі АЗС «WOG» вимогам розділу 3 та п.4.1.1., 4.2.1 ДСТУ-3587 з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Відповідно і були відсутні будь-які обставини, які пов`язані з дорожньою обстановкою і могли сприяти виникненню події даної ДТП. Тобто виникнення даної ДТП залежало тільки від дій учасників даної ДТП.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, надані докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми, узгодженими між собою та такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_11 в інкримінуємому йому правопорушенні.

Обвинувачений та його захист в обґрунтування невинуватості обвинуваченого посилаються на ті обставини, що первинна схема ДТП від 10.12.2012 року та протокол огляду місця ДТП від 10.12.2012 р. на їх думку мають видимі виправлення та дописки, не відповідають дійсності, не містять всіх даних, які б мали бути зафіксовані при огляді місця ДТП, що свідчить про фальсифікацію зазначених документів, викликає сумнів в його достовірності та просять вилучити їх з числа доказів. Зазначили, що місце зіткнення не відповідає дійсним подіям, тому як це суперечить законам фізики та динаміки. Однак, суд вважає ці докази допустимими, тому як вони отримані в порядку встановленому КПК України та відповідають вимогам сформульованим у ст.. 223 КПК України і не містять підстав, для визначення доказів недопустимими внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, що передбачено ст.. 87 КПК України. Суд не приймає до уваги посилання на ті обставини, що схема та протокол ДТП мають видимі виправлення та дописки, і не відповідає дійсним подіям, тому як це спростовується матеріалами кримінального провадження і поясненнями в судовому засіданні слідчих ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , експерта-автотехника ОСОБА_19 , які підтвердили правильність складання протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього від 10.12.2012 р. та зазначили, що в протокол фіксувалась і заносилась вся інформація, яка необхідна для призначення судової експертизи. З урахуванням слідової інформації, положення автомобілів після ДТП, відокремлених деталей, згідно з методикою та спеціальними знаннями визначено місце зіткнення транспортних засобів. Протокол та схема ДТП складались за участю понятих, ніяких зауважень з приводу достовірності внесених даних від учасників не надходило.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_27 , яка приймала участь в якості понятої при складенні протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього в частині того, що первинно на схемі ДТП було зазначені сліди гальмування на відстані 5,5 м замість 15,5 м. Тому як при цьому свідок ніяких більше параметрів, зазначених в протоколі або схемі не пам`ятає, зазначає, що запам`ятала тільки одну цифру, при цьому пояснила, що підпис під протоколом та схемою належить їй особисто.

Обвинуваченим та його захистом ставиться під сумнів висновки трасологічної експертизи № 744/12 від 10 січня 2012 року тому як не встановлено кут зіткнення автомобілів, а також висновки і всіх подальших експертиз, які базувались на даних зазначеної експертизи. Однак, як пояснив експерт ОСОБА_24 розташування пошкоджень на транспортних засобах свідчить про те, що найбільш вірогідно автомобілі контактували в спосіб, зазначений в висновку експерта. Також експерт пояснив, що місце зіткнення автомобілів ним визначалось на підставі слідової інформації, знаходження уламків автомобілів, осипу скла, металевих та пластикових частин, та розташування самих автомобілів в їх сукупності. Інформації, наданої слідчим в вихідних даних при призначенні експертизи разом з матеріалами справи було достатньо для проведення вищезазначених досліджень.

Твердження захисту, що проведені авто-технічні експертизи не можуть бути прийняті як докази на тих підставах, що згідно з показань потерпілої ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) швидкість руху її автомобілю становила близько 90 км/год, а експертизи проводились із розрахунку швидкості 64,8 км/год, що не відповідає дійсним подіям під час даної ДТП спростовуються висновком комплексної комісійної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи № 893/894/13 від 25.12.2013 року, відповідно до якої визначена швидкість руху автомобіля «BMW X5» з урахуванням його слідів гальмування не менш 64.8 км/год. В експертизі зазначено, що оскільки згідно постанови про призначення експертизи швидкість руху автомобіля «BMW X5» з урахуванням показів водія ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) складала 90 км/год, що перевищує розрахункову, тому покази водія ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) відносно швидкості руху автомобіля «BMW X5» технічно не виключаються та можуть бути прийняті для подальшого дослідження.

Суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого та його захисту про недоведеність його вини, тому як експертним шляхом так і не визначено точну швидкість автомобілю «BMW X5», а судом на неодноразові клопотання відмовлено в проведенні зазначеної експертизи з наступних підстав. Як зазначено у дослідницькій частині комплексної комісійної судової транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 893/894/13 від 25.12.2013 року визначення швидкості руху транспортних засобів під час зіткнення з урахуванням витрат кінетичної енергії на утворення деформацій деталей і роботу сил опори руху транспортних засобів після зіткнення проводиться відповідно до методики, яка розроблена Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, використання даного способу визначається для випадків перехресних зіткнень та наїздів на нерухомі перешкоди, а наявні енергетичні константи можуть бути використані для легкових автомобілів масою до 3000 кг. Оскільки автомобіль «Volvo FM» є вантажним і його маса значно перевищує 3000 кг, тому використання вказаної вище методики є некоректним та може призвести до помилкових числових параметрів. Тому швидкість руху автомобіля «BMW X5», встановлена з урахування слідів його гальмування як мінімальну. Ці обставини були підтверджені і експертом в судовому засіданні.

У зв`язку з викладеним, твердження обвинуваченого та його захисту щодо не встановлення швидкості автомобіля «BMW X5» є безпідставними, тому як відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п.10.4 ПДР водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Таким чином, при виконанні даного маневру водій автомобілю «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 на відміну від водіїв інших транспортних засобів, що перебувають у стаціонарному режимі руху, вніс певні зміни в усталений транспортний потік. Тому його діям має передувати необхідне попереднє інформування інших учасників руху. Само маневрування повинно виконуватись з урахуванням того, що водій ОСОБА_11 не мав пріоритету перед іншими учасниками руху, тобто не повинен являти собою перешкоду для їхнього руху. На водієві, що змінює напрямок руху лежить відповідальність за забезпечення безпеки руху в процесі всього перестроювання і всякого зміни напрямку руху. Він не повинен розраховувати на дії інших учасників руху щодо забезпечення можливих наслідків в результаті виникаючої небезпечної ситуації. З цих же підстав суд не приймає до уваги і посилання водія ОСОБА_11 на ті обставини, що пасажир автомобіля «BMW X5» ОСОБА_13 не була пристебнута ременем безпеки, що також на його думку перебуває в причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_11 на ті обставини, що на досудовому розслідування не брались до уваги його показання спростовуються матеріалами вищезазначених автотехнічних експертиз, відповідно до яких покази водія автомобілю «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 технічно неспроможні в частині всього механізму ДТП, а саме: місця зіткнення транспортних засобів, часу руху його автомобіля з моменту відновлення свого руху до моменту зіткнення, та в частині того, що його автомобіль зупинявся перед здійсненням маневру, що свідчить про те, що ОСОБА_11 при проведенні слідчих експериментів за його участю надав неправдиві показання щодо механізму ДТП.

В обґрунтування невинуватості водія ОСОБА_11 захистом надано висновок судової авто-технічної експертизи № 8681 від 24.01.2014року, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, проведеної за клопотанням адвоката обвинуваченого, відповідно до висновків якої при наданих у клопотанні вихідних даних в діях водія автомобілю «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 та п.10.4 ПДР, які з технічної точки зору , знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, в діях водія автомобілю «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) також вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР, які з технічної точки зору також знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Суд звертає увагу на те, що зазначена експертиза не спростовує вини водія ОСОБА_11 . Що стосується невідповідності вимогам ПДР дій водія ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ,) , що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП, суд не може взяти до уваги зазначений висновок експерта на тих підставах, що дослідження проводилось на підставі вихідних даних, наданих захистом обвинуваченого. При проведенні експертизи не врахований механізм ДТП, встановлений на слідчому експерименті за участю потерпілої, експертиза проводилась тільки з урахуванням показань водія ОСОБА_11 на слідчому експерименті, які є технічно не спроможними в частині як місця зіткнення транспортних засобів так і в частині самого механізму ДТП.

Таким чином, у кримінальному провадженні Запорізьким НДКЦ та Дніпропетровським НДІ проведено три судові авто-технічні експертизи, дві з яких комплексні. При дослідженні дорожньо-транспортної пригоди експертами у повному обсязі були враховані та досліджені вихідні дані, встановлені в ході досудового розслідування, у тому числі і показання водіїв, учасників події. Була надана оцінка діям кожного з водіїв, яка склалась в дорожній ситуації. При дослідженні механізму дорожньо-транспортної пригоди експертами перевірялись покази водіїв на їх технічну спроможність, надавались повні відповіді як на питання слідчого так і на питання захисників. При цьому висновки в проведених експертизах не протирічать одна одній, узгоджуються між собою, відповідають матеріалам кримінального провадження, тому суд приймає їх як докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог п.20 Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

ОСОБА_11 в силу ст. 89 КК України не судимий, не перебуває на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах та у інших лікарів, має постійне місце роботи на посаді водія у ВКФ «Віта-Авто», за яким позитивно характеризується, скоєний злочин відноситься до категорії необережних. Однак, враховуючи думку потерпілих, які наполягають на суворому покаранні з позбавленням права керувати транспортними засобами, повне невизнання обвинуваченим своєї провини та відсутності каяття з його боку, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.121, 122, 130 КУпАП, відсутності відшкодування завданих збитків, враховуючи особистість обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства - в місцях позбавлення волі, тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією відповідної статті КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що ОСОБА_11 раніше не судимий за ст.286 КК України, але неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності як за порушення правил дорожнього руху, так і за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, тому суд вважає за доцільне призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до Виробничо-комерційної фірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Віта-Авто» про стягнення 236 742 грн. матеріальної шкоди та моральної у розмірі 575 000 грн. та до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 50 000 грн. та моральної у розмірі 5 000 грн. Свій позов обґрунтувала тим, що вартість матеріальної шкоди внаслідок пошкодження її автомобіля в результаті ДТП складає 257 700 грн., що підтверджується звітом № 52 від 22.05.2013 р. про оцінку автомобіля. Витрати на лікування складають 26 010,15 грн., на страхування медико-санітарної допомоги - 2 840 грн., що підтверджується відповідними чеками та договорами добровільного страхування, витрати на повідомлення відповідачів про проведення оцінки автомобіля складають 192,00 грн., що також підтверджується чеками. Таким чином вважає, що їй спричинена матеріальна шкода на загальну суму 286 745,15 грн. Моральну шкоду, спричинену їй внаслідок ушкодження здоров`я оцінює в 500 000 грн. обґрунтовуючи тим, що тривалий час переживала фізичні страждання та біль, перенесла операції, вимушена була ходити в гіпсові, що суттєво обмежувало її пересування. Окрім того, зазначає, що під час ДТП її автомобіль був знищений, чим були порушені нормальні життєві зв`язки та встановлений уклад життя, у зв`язку з тим, що відчувала постійний дискомфорт та незручності, тому моральну шкоду, завдану їй пошкодженням автомобілю оцінює в 80 000 грн.

В ході судового розгляду справи потерпілою ОСОБА_6 збільшено позовні вимоги в частині вартості матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобілю, відповідно до звіту № 13, проведеного 11.02.2015 року, яка складає 603 885,02 грн. Таким чином сума позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Віта-Авто» про стягнення. матеріальної шкоди збільшилась з 236 742 грн. до 553 885,02 грн. В іншій частині позовні вимоги залишились без змін.

Окрім того, заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 до Виробничо-комерційної фірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Віта-Авто» про стягнення 54 986 392 грн. моральної шкоди та до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 13 608 грн. Свій позов потерпілий обґрунтував тим, що йому завдана непоправна моральна шкода, яка виразилась в загибелі доньки, що спричиняє йому страшний душевний біль та страждання, порушені стосунки в родині та нормальний уклад життя. Окрім того, зазначає, що після загибелі доньки у неї залишилась малолітня дитина, який має тепер неповну сім`ю і вимушена рости без матері.

Відповідач Виробничо-комерційна фірма у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Віта-Авто» позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не визнав в повному обсязі. З приводу позовних вимог ОСОБА_6 щодо відшкодування матеріальної шкоди представник відповідача зазначив, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що позивач не є власником транспортного засобу, тому у нього відсутні підстави для відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля. З цих же підстав не підлягають задоволенню на думку відповідача і витрати, пов`язані з проведенням оцінки транспортного засобу. Вказані позивачем витрати на лікування та на страхування медико-санітарної допомоги по договорах добровільного страхування також відшкодуванню з «Віта-Авто» не підлягають тому як мають відшкодовуватись страховиком при настанні страхового випадку. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої знищенням транспортного засобу, позивач не є власником, тому не вправі заявляти моральну шкоду, спричинену пошкодженням автомобіля. Моральна шкода в розмірі 500 000 грн., завдана безпосередньо позивачу внаслідок ДТП на думку відповідача не обґрунтована документально, не зазначена в чому вона полягає та з яких міркувань, тому також відшкодуванню не підлягає.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди відповідач просить відмовити в повному обсязі з тих підстав, що зазначена шкода ніякими доказами не підтверджується, не зазначено в чому вона полягає. Окрім того, представник позивача зазначає, що шкода повинна відшкодовуватися винною особою, а не роботодавцем, до того ж вважає, що в скоєному ДТП є також і вина ОСОБА_6 .

Другий відповідач по справі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» в судові засідання не з`являвся, однак до суду надані заперечення на позовні заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . З приводу позовної заяви ОСОБА_6 зазначено, що позов щодо відшкодування матеріальної шкоди не підлягає задоволенню з тих підстав, що на теперішній час відсутні підстави для виплати страхового відшкодування потерпілій особі, тому як на час звернення до суду з таким позовом ще не встановлено наявність в діях застрахованої особи вини, яка може бути встановлена тільки вироком суду.

З приводу позовних вимог ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 13 608 грн. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» зазначає, що відповідно до вимог діючого на час ДТП законодавства, а саме п.9.3 ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» максимальний розмір моральної шкоди не може бути більшим ніж 5% ліміту відповідальності, визначеного полісом, тобто 5 000 грн.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що цивільні позови підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Положеннями ч. 1 ст. 129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В силу ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зазначені положення цивільного закону узгоджуються з роз`ясненнями п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до яких не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір.

Оскільки, як встановлено судом, під час заподіяння шкоди внаслідок експлуатації транспортного засобу, обвинувачений ОСОБА_11 перебував у трудових відносинах з Виробничо-комерційною фірмою «Віта-Авто», як перебуває в таких відносинах і на момент ухвалення вироку, шкоду заподіяно під час виконання трудових обов`язків, а володіння транспортним засобом обвинуваченим було правомірним, суд вважає, що відповідальність за шкоду, спричинену потерпілому за таких обставин належить покладати на юридичну особу, з якою заподіювач перебував у трудових відносинах.

Окрім того, судом встановлено, що згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 9753288, укладеного між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ВКФ «Віта-Авто», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу -«Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Строк дії полісу - 1 рік, з 00-00 годин 26.11.2012 року до 25.11.2013 року включно. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю одного потерпілого, - 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого, - 50 000 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Таким чином шкода, спричинена потерпілим підлягає відшкодуванню зі страхової компанії в рамках ліміту їх відповідальності, а залишок з ВКФ «Віта-Авто».

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення вартості матеріальної шкоди внаслідок пошкодження її автомобіля в результаті ДТП, що відповідно до звіту № 13, проведеного 11.02.2015 року, складає 603 885,02 грн., з яких 50000 грн. вона просить стягнути з Пат «Страхова компанія «Українська страхова група», а 553885,02 з ВКФ «Віта-Авто» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно має право на захист цього права відповідно до положень Глави 29 ЦК України, тобто особа, яка хоч і не є власником, але володіє майном на відповідній правовій підставі, вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля BMW X5 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_28 .

Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що він володів автомобілем на підставі довіреності, виданої ОСОБА_28 02.06.2011 року. Однак в цій довіреності зазначено, що ОСОБА_6 має право не особисто, а від імені довірителя ОСОБА_28 подавати заяви та документи, а також у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам, укласти якщо в тому буде необхідність, від імені ОСОБА_28 угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах, згідно з калькуляціями, актами, експертними висновками.

Таким чином, суд вважає, що із зазначеним позовом повинна була звертатись особисто ОСОБА_28 , а не ОСОБА_6 .

Позивачем ОСОБА_6 заявлена до відшкодування сума 192,00 грн. на відправлення телеграм відповідачам для повідомлення їх про проведення оцінки автомобіля, яка також не підлягає задоволенню, оскільки згідно звіту №52 про оцінку автомобіля BMW X5 ЗНГ, який складений 31травня 2013 року, замовником оцінки виступав ОСОБА_5 відповідно до договору від 16травня 2013 року.

Заявлена сума витрат на суму 2 840, 00 гривень, яка була понесена нею на страхування медико-санітарної допомоги за договорами добровільного страхування (т.1, а.с. 55-68) також не підлягає відшкодування тому що це є добровільним видом страхування.

Заявлена сума витрат на лікування та придбання ліків та медичних препаратів в розмірі 26 010,15 грн., яку ОСОБА_6 понесла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди також відшкодуванню не підлягає, тому як не підтверджена будь-якими документами. Позивачем надано тільки копії фіскальних чеків на придбання ліків за період з 10.12.2012 р. по 10.04.2013 р. Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не надано виписки з відповідного закладу охорони здоров`я (виписного епікризу (за Ф.027) чи іншого документального підтвердження необхідності призначення та придбання тих чи інших ліків. Як вбачається із судово-медичної експертизи № 428 від 22.02.2013 р., проведеної ОСОБА_6 , на стаціонарному лікуванні вона знаходилась з 10.12.2012 року по 03.01.2013 року. Документів, які б підтверджували, що вона продовжувала лікуватись амбулаторно та потребувала в придбанні додаткових ліків також не надано.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, чого ОСОБА_6 по вимогам стягнення матеріальної шкоди доведено не було.

Окрім того, ОСОБА_6 заявлено цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди з Виробничо-комерційної фірми «Віта-Авто» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта-Авто» в розмірі 553 885,02 грн., і з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в розмірі 5 000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, що згідно з висновком експертизи №428 від 04.03.2013 року в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Виходячи з цього, позивач ОСОБА_6 оцінює моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я в 500 000 гривень.

Також позивач зазначає, що їй була завдана моральна шкода у зв`язку з пошкодженням її автомобіля, яку вона оцінює в 80 000 гривень.

Так як власником автомобіля BMW X5 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_28 , то суд вважає відмовити в частині задоволення моральної шкоди за пошкодження автомобіля.

При цьому, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги щодо стягнення моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пп. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується в установленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону . Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до роз`яснень п. 16 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приходить до висновку, що потерпілій ОСОБА_6 дійсно спричинена моральна шкода, яка полягала в перенесенні фізичних страждань від спричинення тілесних ушкоджень, в отриманні психологічного стресу, в зв`язку з тривалим лікуванням та реабілітаційними заходами, нормальні життєві устої були порушені, враховуючи характер та тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює моральну шкоду, спричинену потерпілій ОСОБА_29 у розмірі 30 000 грн, з яких: 5 000 грн підлягають стягненню з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» , і 25 000 грн. з виробничо-комерційної фірми у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта-Авто».

Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню потерпілому ОСОБА_5 , суд, безумовно, знаходить ґрунтовними ці вимоги, оскільки вони зумовлені глибокими емоційними переживаннями з приводу втрати найближчої людини, якою є дочка, і при вирішенні питання про розмір шкоди, яку належить стягнути, виходить з положень ст. 23 ЦК України, згідно із якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, суд враховує вік дочки, що передчасно пішла з життя, наявність у неї малолітньої дитини, для якої втрата є непоправною, бере до уваги, що дитина тепер має неповну сім`ю, вимушена рости без матері, що також причиняє ОСОБА_5 біль за скалічене дитинства онука. В зв`язку з втратою рідної людини, у позивача порушені нормальні життєві зв`язки та стосунки. Окрім того, потерпілий ОСОБА_5 , коли дізнався про ДТП сам потрапив до лікарні у відділення кардіології з інфарктом, на наступний день був вимушений покинути лікарню у вкрай важкому стані, тому як необхідно було організовувати поховання доньки.

Посилання позивача на п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо відшкодування страховиком моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи в розмірі 12 мінімальних заробітних плат, суд не бере до уваги, тому як дія норми зазначеної статті набрала законної сили після скоєння ДТП.

З урахуванням викладеного суд знаходить, що ОСОБА_5 дійсно спричинено маральну шкоду у зв`язку із загибеллю доньки ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) яку суд оцінює в 150 000 грн, з яких 5000 грн. підлягає відшкодуванню з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», і 145 000 грн. з Виробничо-комерційної фірми у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта-Авто».

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання - у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Цивільні позови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень, на користь ОСОБА_6 5 000 гривень.

Стягнути з Виробничо-комерційної фірми «Віта-Авто» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта-Авто» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 145 000 гривень та на користь ОСОБА_6 25 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відмовити.

Речові докази сідловий тягач «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHWARZNULLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_10 - повернути власнику, автомобіль BMW X5 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_5 -повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1