Дата документу Справа № 335/6255/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/6255/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/356/16 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 червня 2016 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, працюючого на посаді в.о. начальника Запорізького територіального відділу управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України застосовано запобіжний захід у особистої поруки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він в середні лютого 2016 року, займаючи посаду головного державного інспектора Запорізького територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області, прийняв рішення отримувати неправомірну винагороду з використанням свого службового становища та наданої йому влади працівника правоохоронного органу.

З цією метою 2 березня 2016 року у денний час ОСОБА_7 , знаходячись біля адміністративної будівлі Запорізького територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області, розташованій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 235, діючи умисно із корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище та надану владу працівника правоохоронного органу, з метою одержання неправомірної вигоди запропонував представнику ТОВ «Рибний дім» ОСОБА_10 передати йому неправомірну вигоду у розмірі 30% за кожен місяць від вартості вилову водних живих біоресурсів в річці Дніпро та Каховському водосховищі за те, що ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище, не буде перешкоджати здійсненню вилову ТОВ «Рибний дім» водних живих біоресурсів без відповідного дозволу, який повинен надаватися «Запоріжрибохороною».

Продовжуючи свій злочинний намір на одержання неправомірної вигоди з використанням службового становища та наданої влади працівника правоохоронного органу ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів 11 травня 2016 року приблизно о 15.00 годині, знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту «Кінотеатр Космос» біля магазину «АТБ» у м. Запоріжжі, повідомив ОСОБА_10 про необхідність передачі йому в якості неправомірної вигоди за можливість здійснення вилову водних живих біоресурсів ТОВ «Рибний дім» протягом березня місяця 6000 грн. за вилов риби та 30% від вартості виловлених раків. При цьому ОСОБА_7 повідомив, що грошові кошти необхідно буде перерахувати на номер банківської карти.

Після чого, 17 травня 2016 року приблизно 12.00 годині, під час зустрічі ОСОБА_10 з ОСОБА_7 , яка відбулася на набережній магістралі в м. Запоріжжі напроти заводу «Авто-ЗАЗ», останній підтвердив про необхідність передачі неправомірної вигоди в сумі 6000 грн. за вилов риби ТОВ «Рибній дім» та 30 % від вартості виловлених раків, як було обговорено при попередній зустрічі, строком до 18.05.2016 року шляхом перерахування на банківську карту № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_11 .

18 травня 2016 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_10 через касу Жовтневого відділення Запорізького РУ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ОСОБА_7 здійснив перерахування на банківську карту № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_11 , грошових коштів в розмірі 5000 горн., як частину неправомірної вигоди для ОСОБА_7 за надання останнім можливості безперешкодного здійснення вилову водних живих біоресурсів ТОВ «Рибний дім», без наявності встановленого законом дозволу.

Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи умисні дії, направлені на одержання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди, приблизно 12.00 години, знаходячись в салоні автомобілю ВАЗ-21099, який був розташований на вул. Луначарського в м. Запоріжжі, отримав від ОСОБА_10 другу частину неправомірної вигоди в розмірі 1300 грн., вимогу про отримання якої ОСОБА_7 виснув останньому 17.05.2016 року. При цьому ОСОБА_7 висунув вимогу про повну сплату всієї суми неправомірної вигоди у найближчий час.

На виконання вимоги ОСОБА_7 ОСОБА_10 30.06.2016 року о 10.50 годині, знаходячись біля адмінбудинку «Запоріжрибохорони» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 235, зустрівся з ОСОБА_7 та повідомив, що готовий сплатити всю суму неправомірної вигоди за вилов живих водних біоресурсів ТОВ «Рибний дім», а саме 5000 грн. ОСОБА_7 в свою чергу повідомив, що передача неправомірної вигоди повинна відбутися на території столярного цеху сусіднього приватного підприємства «Агрокомерційний цех» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Луначарського, б. 15 «б», що навпроти адмінбудівлі «Запоріжрибохорони». Після чого не території столярного цеху вказаного підприємства ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в розмірі 5000 грн. за безперешкодний вилов водних живих біоресурсів ТОВ «Рибний дім».

Всього ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_10 в травні 2016 року неправомірну вигоду на загальну суму 11300 грн.

1 червня 2016 року слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 звернувся до слідчою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000031 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Запорізькому СІЗО на 60 днів, з можливістю внесення застави в розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 110240 грн.

Клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за вчинення кого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, своєї вини не визнає, показання давати відмовляється.

Слідчий вважав, що існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, а також, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 зможе незаконними способами впливати на свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на волі підозрюваний матиме безпосередній доступ до документації Запорізького територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області, яка може мати суттєве значення для кримінального провадження (документи щодо оформлення дозволів тощо, та інші) та існують ризики знищення чи переховування цих документів та інших речей, в разі подальшого перебування на волі ОСОБА_7 може продовжувати вчиняти злочинні дії. Будучі обізнаним про методи та форми роботи правоохоронних органів, підозрюваний матиме можливість застосувати свої знання та повноваження співробітника правоохоронного органу з метою приховування вчиненого ним злочину. Таким чином, як зазначив слідчий у клопотанні, існують обґрунтовані ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження є найбільш доцільним застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 80 мінімальних розмірів заробітних плат.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 червня 2016 року клопотання слідчого судді було задоволено часткового та щодо підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки, поручителями визначено ОСОБА_13 - депутата Запорізької обласної ради та ОСОБА_8 адвоката. Одночасно з цим на підозрюваного ОСОБА_7 було покладено обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України. Поручителям було роз`яснено їх обов`язки та наслідки невиконання обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , які передбачені ч.ч. 3-5 ст. 180 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України є обґрунтованою і враховуючи, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, суворість можливого покарання є достатні підстави вважати, що мають місце ризики, що пов`язані з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілого свідка, експерта у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, враховуючи винятковість запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також що підозрюваний має постійне місце проживання, роботу, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимий, а також враховуючи не доведення наявності інших заявлених у клопотання слідчого ризиків, а саме, що підозрюваний може знищити або переховати речі чи документи, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а також що він може вчинити інший злочин, слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність неможливості запобіганню встановленим ризикам шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із триманням підозрюваного під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 80 мінімальних заробітних плат.

В обґрунтування зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не зазначено, дослідження яких саме доказів здійснено судом під час розгляду клопотання, та не здійснено оцінку доказів, які були надані слідчим в обґрунтування клопотання, а також стороною захисту, з метою застосування особистої поруки.

Вважає висновок слідчого судді про відсутність ризику знищення речей і документів необґрунтованим, оскільки докази на підтвердження вилучення всіх речей і документів, що мають значення для кримінального провадження слідчим у клопотання не зазначалися і навпаки слідчий, обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у клопотанні зазначив, що на цей час стороною обвинувачення вживаються заходи для відшукання речей і документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Прокурор вважає, що висновок слідчого судді про неможливість вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки матеріали досудового розслідування свідчать про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні триваючого злочину і він мав умисел на отримання неправомірної вигоди протягом тривалого часу.

Також прокурор вважає, що слідчим суддею необґрунтовано не взято до уваги ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу та перебуваючи на волі, будучи обізнаним про методи та форми роботи правоохоронних органів, матиме можливість застосувати свої знання та повноваження співробітника правоохоронного органу з метою приховування вчиненого ним злочину, шляхом перешкоджання досудовому розслідуванню іншим шляхом.

Прокурор вказує не неповноту та невідповідність фактичним обставинам провадження мотивувальної частини ухвали слідчого судді, оскільки в неї не зазначено про наявність клопотань про передачу підозрюваного на поруки та результату їх розгляду, а також не зазначено про з`ясування особистих даних підозрюваного та поручителів, не зазначено, що поручителі погоджуються з правами та обов`язками, передбаченими ч.ч. 2, 3 ст. 180 КПК України, які в судовому засіданні їм зобов`язаний роз`яснити слідчий суддя.

Прокурор вважає, що наведенні порушення є істотними та є підставою для скасування ухвали слідчого судді і постановленню нової ухвали про задоволення клопотання слідчого. Просить при постановленні нової ухвали апеляційним судом врахувати наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням підозрюваного під вартою.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, разом з тим пояснив, що відомості про порушення підозрюваним ОСОБА_7 умов застосованого щодо нього запобіжного заходу на цей час у сторони обвинувачення відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, ухвалу слідчого судді вважали законною та обґрунтованою та просили її залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж провадженні, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на цей час ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України і стороною захисту в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду клопотання слідчим суддею обґрунтованість цієї підозри не оспорюється. Зокрема, при розгляді клопотання, підозрюваний та його захисник не обставин клопотань слідчого не заперечували, просили застосувати іншій, менш суворий запобіжний захід.

Що стосується заявлених стороною обвинувачення ризиків, які передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то судова колегія погоджується з висновками слідчого судді про те, що ряд з них є недоведеними.

Так судова колегія погоджується з тим, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, до якого відноситься кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, доводить наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження.

Також судова колегія погоджується з висновком слідчого судді проте, що інші заявлені ризики, зокрема, передбачених п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є припущенням сторони обвинувачення і вказаний висновок належним чином вмотивований слідчим суддею при прийнятті рішення.

Так, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що ризик знищення доказів є недоведеним та спростованим матеріалами провадження, оскільки на час розгляду клопотання слідчими суддями вже було санкціоновано проведення ряду слідчих дій, направлених на виявлення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, ризик доступу до них підозрюваного та їх знищення є мінімальним. Також слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність ризику вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, оскільки дані про особу підозрюваного свідчать про те, що він раніше судимий не був, а його злочинні дії в даному кримінальному провадженні виявлені та припинені органом досудового розслідування.

Відсутність вказаних ризиків об`єктивно підтверджується належною процесуальною поведінкою підозрюваного з часу застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки і до час розгляду апеляційної скарги прокурора, чого не спростовував прокурор в судовому засіданні апеляційного суду.

Наведені фактичні обставини кримінального провадження в їх сукупності з даними про особу підозрюваного та іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, які були належним чином враховані слідчим суддею, за відсутністю доказів на підтвердження неможливості забезпечення мети запобіжного заходу шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою свідчать про те, що слідчим суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги прокурора, то судова колегія з ними не погоджується з наступних підстав.

Ухвала слідчого судді як за формою так і за змістом відповідає вимогам процесуального закону. Зокрема, мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки він дійшов, вислухавши думку сторін та внаслідок дослідження за участю сторін клопотання, копій матеріалів якими сторона обвинувачення обґрунтовувала необхідність застосування запобіжного заходу.

Наявність вказаних матеріалів підтверджено наданими суду апеляційної інстанції судом першої інстанції клопотання слідчого, додатками до клопотання, сформованими в окремий матеріал, документами, наданими стороною захисту, які долучені до матеріалів провадження.

Щодо апеляційного доводу прокурора про невідповідність фактичним обставинам провадження висновку слідчого судді про те, що вилучені речі і документи знаходяться у органу досудового розслідування та ризик їх знищення є мінімальним, то з ним судова колегія погодитися також не може, оскільки з додатків до клопотання вбачається, що на підставі ухвал слідчих суддів від 23 травня 2016 року та 31 травня 2016 року органу досудового розслідування двічі надавалися дозволи на проведення обшуків, в результаті яких були вилучені грошові кошти, а також банківська картка та мобільний телефон.

Не є, на думку колегії суддів, обґрунтованим апеляційний довід прокурора про те, що слідчий суддя безпідставно не врахував ризик можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_7 раніше судимий не був, а на час розгляду клопотання його злочинну діяльність було виявлено та припинено правоохоронними органами, тому ризик вчинення нового кримінального правопорушення є непідтвердженим припущенням сторони обвинувачення.

Що до твердження прокурора про безпідставне неврахування слідчим суддею тієї обставини, що ОСОБА_7 , будучи обізнаним про методи та форму роботи правоохоронних органів, перебуваючи на волі, може іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, то вказаний ризик слідчим суддею дійсно не врахований, але разом з тим, вирішуючи питання щодо законності та обґрунтованості прийнятого рішення по суті клопотання, судова колегія приходить до висновку, що посилання на цей ризик і на час розгляду апеляційної скарги є також непідтвердженим належними доказами припущенням сторони обвинувачення і підставою для касування рішення слідчого судді бути не може.

Матеріали провадження містять заяви ОСОБА_13 та ОСОБА_8 про взяття ними ОСОБА_7 на поруку, резолютивна частина ухвали слідчого судді містить роз`яснення вказаним особам обов`язків поручителів та наслідків невиконання процесуальних обов`язків особою, яку їм передано на поруку, наявні в матеріалах провадження розписки ОСОБА_8 та ОСОБА_13 свідчать про те, що вони ознайомлені з вимогами ст. 180 КПК України, які законом пред`явлені до поручителів і вони беруть на себе обов`язок виконувати вказані зобов`язання в повному обсязі, тому істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які потягли б скасування прийнятого рішення, судова колегія в цієї частині також не вбачає.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистої поруки таким, що відповідає фактичним обставинам справи, здатним забезпечити мету запобіжного заходу у кримінальному провадженні і доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі, висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.

Приймаючи до уваги вищезазначене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 червня 2016 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4