НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2956/16-к
Провадження № 1-кп/0182/417/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0004312 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Придніпровське Нікопольського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого в Придніпровській регіональній службі Державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні автотранспорту лікарем ветеринарної медицини Криворізького прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 , ч.1 ст. 366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , згідно наказу №77-к від 20 грудня 2006 року, виданого начальником управління ветеринарної медицини в Нікопольському районі, був призначений на посаду начальника Нікопольської районної державної лікарні ветеринарної медицини ( далі по тексту Лікарня), розташованої за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський район с. Шолохове вул. Кінна буд.12. Відповідно до Положення про Нікопольську районну державну лікарню ветеринарної медицини, затвердженого начальником головного управління ветеринарної медицини в Дніпропетровській області 16 грудня 2008 року, Лікарня є державною установою та підпорядковується управлінню ветеринарної медицини в районі (п.1).

Начальник Лікарні: керує діяльністю лікарні, її структурними підрозділами; призначає на посаду та звільняє з посад спеціалістів лікарні та керівників структурних підрозділів, а також обслуговуючий персонал; розробляє структуру, штатну чисельність та кошторис Лікарні, які затверджуються відповідно до законодавства ( п.7);

Згідно ст.97 ЗУ «Про ветеринарну медицину», від 25 червня 1992 року, фінансування та матеріально-технічне забезпечення державної служби ветеринарної медицини здійснюються за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України. Фінансування видатків, пов`язаних із соціальним і правовим захистом спеціалістів ветеринарної медицини, здійснюється за рахунок загального та спеціального фондів Державного бюджету України, виділених Департаменту, в межах законодавства ( п.10 ст.102 Закону).

Відповідно п.8 Положення про Нікопольську районну державну лікарню ветеринарної медицини, фінансування, матеріально-технічне забезпечення Лікарень та їх структурних підрозділів здійснюється за рахунок коштів загального та спеціального фондів державного бюджету.

Згідно посадової інструкції начальника лікарні - лікаря ветеринарної медицини Нікопольської районної державної лікарні ветеринарної медицини, затвердженої начальником управління ветеринарної медицини в Нікопольському районі 03 січня 2012 року, на ОСОБА_3 покладались наступні службові обов`язки: керувати діяльністю та здійсню контроль за роботою лікарні, її структурних підрозділів (п.2.1); призначати та звільняє з посад спеціалістів лікарні та керівників структурних підрозділів лікарні( за погодженням начальника управління ветеринарної медицини в Нікопольському районі) (п.2.2); організовувати роботу Лікарні та структурних підрозділів, розподіляє обов`язки між спеціалістами ветеринарної медицини, розробляє посадові інструкції працівників (п.2.4); розробляти структуру, штатну чисельність та кошторис Лікарні, які затверджуються відповідно до законодавства (п.2.5); начальник Лікарні являється матеріально-відповідальною особою (п.2.8); Відповідно до п.1.1 посадової інструкції начальника лікарні, Нікопольську районну державну лікарню ветеринарної медицини очолює начальник лікарні - лікар ветеринарної медицини, який є державним інспектором ветеринарної медицини ( далі по тексту Начальник).

Начальник Лікарні ОСОБА_3 , керуючись в своїй діяльності Конституцією України, Законом України «Про ветеринарну медицину», посадовою інструкцією, займаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, тобто, згідно ч.3 ст. 18 КК України будучи службовою особою, скоїв привласнення та розтрату державних коштів при наступних обставинах.

Так ОСОБА_3 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч вимогам чинного законодавства та інтересам служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з єдиним умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном Лікарні, у вигляді грошових коштів - заробітної плати ОСОБА_6 - формально прийнятого на посаду програміста Лікарні та ОСОБА_7 - формально прийнятої на посаду ветеринарного санітара Лікарні, достовірно знаючи , що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фактично не виконували при цьому свої трудові обов`язки, у робочий час, перебуваючи на своєму робочому місці по вул. Херсонська, буд. 60 в м. Нікополь Дніпропетровської області, в період з липня 2013 року по травень 2014 року, вносив до офіційних документів - табелю обліку робочого часу, завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходяться на своєму робочому місці і виконують свої трудові обов`язки.

На підставі зазначених табелів обліку використання робочого часу бухгалтерією Лікарні була незаконно нарахована в період з 01 листопада 2013 року по 12 травня 2014 року заробітна платня ОСОБА_7 на картку Приватбанк № НОМЕР_1 та виплачена на загальну суму 3978,58 грн., ОСОБА_6 в період з 19 липня 2013 року по 12 травня 2014 року нарахована заробітна плата на картку Приватбанк № НОМЕР_2 та виплачена на загальну суму 14280,72 грн. В подальшому вищевказані грошові кошти ОСОБА_3 зняв та використав на власний розсуд.

В результаті зазначених дій державі в особі Нікопольської районної державної лікарні ветеринарної медицини була спричинена матеріальна шкода на загальну 18259, 3 грн.

Крім того, ОСОБА_3 займаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, тобто, згідно ч.3 ст.18 КК України будучи службовою особою, у період з липня 2013 року по травень 2014 року, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою заволодіння майном Лікарні у вигляді грошових коштів - заробітної плати ОСОБА_6 - формально прийнятого на посаду програміста Лікарні та ОСОБА_7 - формально прийнятої на посаду ветеринарного санітара Лікарні, перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 , в робочий час, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на робочому місці відсутні, покладені на них трудові обов`язки не виконують, діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення заволодіння коштів Лікарні, вчинив службове підроблення, а саме: за період з 19 липня 2013 року по 12 травня 2014 рік склав офіційні документи
Табелі обліку робочого часу, в які вніс недостовірні відомості про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходяться на своєму робочому місці виконують свої трудові обов`язки. В графі «затверджую: начальник НРДЛВ ОСОБА_3 » поставив свій підпис, тим самим засвідчив справжність внесених до Табелів обліку робочого часу завідомо неправдивих відомостей.

Після цього, видав вказані підроблені офіційні документи до бухгалтер Лікарні, на підставі яких була незаконно нарахована в період з 01 листопада 2013 року по 12 травня 2014 року заробітна платня ОСОБА_7 на картку Приватбанк № НОМЕР_1 та виплачена на загальну суму 3978,58 грн., ОСОБА_6 в період з 19 липня 2013 року по 12 травня 2014 року нарахована заробітна плата н картку Приватбанк № НОМЕР_2 та виплачена на загальну сум 14280,72 грн.

Кримінальне провадження надійшло до суду з угодою про визнання винуватості, укладеною 30 травня 2016 року під час досудового розслідування між підозрюваним, захисником та прокурором.
Згідно угоди, сторони погодилися на повне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, та призначення йому покарання за ч. 2 ст. 191 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік 1 місяць; за ч 1 ст. 366 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання та роботи.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, з яким сторони погодилися.

В підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.

Обвинувачений повністю визнав свою вину та цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та при цьому вона має ряд прав, передбачених ч.4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості, яка укладена між підозрюваним, захисником та прокурором відповідає вимогам КПК і КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію :

за ч. 2 ст. 191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем;

за ч.1 ст. 366 КК України - як складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 травня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004312.

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання

- за ч. 2 ст. 191 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік 1 місяць;

- за ч 1 ст. 366 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік 1 місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення почеркознавчої експертизи №13/1.1-220 від 20 травня 2016 року в сумі 1980,90 грн.

Речові докази: оригінали заяв прийняття на посаду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 2 арк. та табелі обліку робочого часу на 94 арк. - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 не обиралася.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: