Справа № 136/1425/16-к
УХВАЛА
іменем України
"21" вересня 2016 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

отримавши та розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000056 від 09.06. 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

31.08.2016 року на розгляд Липовецького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Автоматизованою системою документообігу суду справа була розподілена та передана на розгляд судді ОСОБА_4 , який заявив самовідвід, посилаючись на наступні обставини. Він розглядав справи про притягнення обвинувачених до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, які тісно пов`язані з протиправними діями, що стосуються кримінального провадження №0000056 за частиною 1 статті 162 КК України. За результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення суддя ухвалив постанови про закриття провадження, оскільки в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачалися ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України. В подальшому, на підставі вказаних постанов до ЄРДР було внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України. Зазначені фактичні обставини, з урахуванням логічного та юридичного зв`язку між протиправними діяннями, які були предметами адміністративного та кримінального проваджень, викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_4 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Відповідно до статті 75 ч.І п.4 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За наявності підстав, передбачених статтями 75- 79 КПК України, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Крім цього, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист в продовж розумного строку мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що самовідвід судді ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.35, 76, 80, 81, 82 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя:ОСОБА_1