Справа №635/3840/16-к
Провадження №1-кп/635/538/2016
У Х В А Л А
27 жовтня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
секретар судових засідань ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6,12 ч. 2 ст. 115 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_10 від 11 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08 квітня 2016 року. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_10 від 12 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09 квітня 2016 року. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_10 від 05 квітня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжено на 60 днів до 03 червня 2016 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжено на 60 днів до 23 липня 2016 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 липня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжено на 60 днів до 18 вересня 2016 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжено на 60 днів до 28 жовтня 2016 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закінчується 28 жовтня 2016 року.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачених, посилаючись на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечували проти продовження строку тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позицію обвинувачених, разом з тим вважала доцільним змінити запобіжний захід відносно обвинувачених з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. ч.2 ст. 115 КК України передбачає покарання в тому числі у виді довічного позбавлення волі. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, дані про осіб обвинувачених, які викладені в ухвалах про обрання запобіжного заходу, беручи до уваги посилання прокурора на те, що обвинувачені в разі зміни запобіжного заходу можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також враховуючи ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, потерпілий та свідки не допитані, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вважає доцільним продовжити тримання обвинувачених під вартою строком на шістдесят днів.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) обвинуваченому ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6,12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжити на шістдесят днів - до 25 грудня 2016 року.
Строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) обвинуваченому ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6,12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжити на шістдесят днів - до 25 грудня 2016 року.
Встановити строк дії ухвали до 25 грудня 2016 року.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3