Справа № 450/829/16-к Провадження № 1-кп/450/167/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 289 КК України, внесене до ЄРДР № 0000385 від 06.03.2016 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підгірне, Пустомитівського району, Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня, не інваліда, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
потерпіла особа ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3
захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_6
встановив:
органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 05.03.2016 року, близько 23 год. 30 хв., перебуваючи по вул. Б.Хмельницького поблизу сусіднього, відносного його проживання, будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, таємно, вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом. А саме, шляхом вільного доступу, через передню пасажирську дверку, проник в салон автомобіля марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору, 1989 року випуску, яким користуються ОСОБА_7 , та, за допомогою запасного ключа запалення, який знаходився у бардаку, запустив двигун автомобіля. У подальшому, ОСОБА_3 , керуючи викраденим автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , доїхав до польової дороги між селами Підгірне та Миклашів, Пустомитівського району, Львівської області, де зупинився на польовій дорозі та вийшов з автомобіля, залишивши його відчиненим.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
31.03. 2016 року на стадії досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України укладена угоду про примирення, яка передана до суду. Відповідно до угоди про примирення ОСОБА_3 визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та попросив вибачення у потерпілого за вчинення, потерпілий ОСОБА_7 претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого немає.
Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді штрафу у розміром 1000 /одної тисячі/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян /17 000 грн./ в дохід держави.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_7 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:
згідно зі статтями 468 - 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення .
Встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який згідно ч. 3 ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, які також визначені угодою про примирення, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом також з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
На виконання вимог п. 6 ч. 7 ст. 474 КПК України судом досліджено характеризуючі дані, що стосуються особи обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України та на її основі може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а обвинувачений має очевидну можливість виконати взяті на себе за даною угодою зобов`язання. Правова кваліфікація злочину вірна, а узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, передбачені санкцією частини статті кримінального закону, що передбачає покарання за вчинений обвинуваченим злочин.
Згідно зі статтею 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні: ключі видані заявником ОСОБА_8 , що вилучені під час огляду місця події від 06.03.2016 року в с.Підгірне, Пустомитівського району, Львівської області; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «ВАЗ 21063» та автомобіль марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 із ключем, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 ,слід вважати повернутими законному володільцю, оскільки такі належать потерпілому;
таблиця №1 до протоколу огляду місця події від 06.03. 2016 року з чотирнадцятьма слідами пальців рук; три змиви із салону автомобіля марки «ВАЗ 21063», вилучених під час огляду місця події від 06.03. 2016 року, що долучено до матеріалів кримінального провадження слід залишити при вказаних матеріалах.
Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 879, 60 грн. та згідно вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на рахунок держави.
Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу сторонами кримінального провадження не заявлялося, тому суд вважає, що підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 376, 468- 475, 532 КПК України, суд
ухвалив:
угоду про примирення у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 289 КК України, внесене до ЄРДР № 0000385 від 06.03.2016 року стосовно ОСОБА_3 , укладену 31.03. 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_7 , - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розміром 1000 /одної тисячі/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян /17 000 грн./ в дохід держави.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази у кримінальному провадженні:
ключі видані заявником ОСОБА_8 , що вилучені під час огляду місця події від 06.03.2016 року в с.Підгірне, Пустомитівського району, Львівської області; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «ВАЗ 21063» та автомобіль марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 із ключем, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 ,- вважати повернутими законному володільцю;
таблиця №1 до протоколу огляду місця події від 06.03. 2016 року з чотирнадцятьма слідами пальців рук; три змиви із салону автомобіля марки «ВАЗ 21063», вилучених під час огляду місця події від 06.03. 2016 року, що долучено до матеріалів кримінального провадження,- залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 879, 60 грн. судових витрат.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційною інстанцією.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок може бути оскаржений :
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами пятою сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
СуддяОСОБА_1