Справа № 137/866/15-к
Провадження №11-кп/772/197/2016 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 в інтересах малолітнього ОСОБА_12 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

та житель

АДРЕСА_1 , громадянин України,

одружений, раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та засуджений до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, що зазначені у вироку.

Цивільний позов ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 в інтересах малолітнього ОСОБА_12 до ПАТ «Український страховий дім» та ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення, залишено без розгляду.

Вирішено питання судових витрат та долю речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_8 05.09.2014 року біля 12:00 год., керуючи, згідно висновку експерта № 527а від 30.12.2014 року, технічно несправним автомобілем «Volkswagen Golf» д.н. НОМЕР_1 (який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_13 ), маючи технічні несправності ходової частини автомобіля які міг усунути завчасно перед початком руху методом зовнішнього візуального огляду, рухаючись на ділянці дороги, що розташована на 357 км. автошляху Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка поряд із с. Садове Літинського району Вінницької області, в напрямку смт. Літин, згідно висновку експерта № 528а від 30.12.2014 року, допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме: п. 31.1, відповідно до якого «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації»; п. 31.4.5(г), згідно якого «забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.5 - колеса і шини: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, з різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів».
Допущене ОСОБА_8 порушення Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої він не впорався з керуванням, при цьому виїхав на смуху зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем «Cheri kimo», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 . При цьому пасажир автомобіля «Volkswagen Goif» д.н НОМЕР_1 - ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді садна на обличчі, забою та набряку головного мозку, субдуральної гематому лінійного косо-вертикального перелому лобної кістки з переходом на верхню стінку правої орбіти, підвивиху СІ хребця, перелому дуго-відросчатих С5-С6 хребців, які, згідно висновку експерта № 25 від 26.03.2015 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Пасажир ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої лопатки, переломів ребер зправа, пневмо-гемоторакса зправа, які, згідно висновку експерта № 18 від 13.03.2015 року, відносяться до середньї тяжкості тілесних ушкоджень. Пасажир ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому правої лопатки, яке, згідно висновку експерта № 19 від 13.03.2015 року, відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Водій автомобіля « Cheri kimo» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої п`яткової кістки, без значного зміщення, які, згідно висновку експерта № 1961 від 02.01.2015 року, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Пасажир ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багато-уламкового перелому обох кісток правої гомілки із зміщенням у верхній третині, закритої грудної клітки закритих переломів 5,6,7-го ребер зліва по під пахвинній лінії зі зміщенням, травматичного гемотораксу зліва, підшкірного крововиливу на грудній клітці зліва, які, згідно висновку експерта № 1960 від 30.12.2014 року, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Пасажир ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки без зміщень уламків, які, згідно висновку експерта № 1964 від 30.12.2014 року, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_11 в інтересах малолітнього ОСОБА_12 вважають вирок незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до призначення винному покарання із застосуванням ст.75 КК України, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Також, посилаються на необґрунтоване залишення судом без розгляду цивільного позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, внаслідок чого вважають порушеними свої права. Просять вирок скасувати та постановити новий, яким визнати ОСОБА_17 винним та призначити йому реальну міру покарання за ч. 2 ст. 286 КК України в межах санкції закону з позбавленням його права керування транспортними засобами та задовольнити їх цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди. Свої доводи апелянти обґрунтовують відсутністю у справі підстав для призначення винному умовного покарання з випробуванням, неналежне дослідження судом першої інстанції обставин та наслідків вчиненого, доказів на підтвердження позовних вимог, не врахування кількості потерпілих осіб, характеру заподіяної їх здоров`ю шкоди та ненаданням у вироку цим обставинам належної оцінки.
Заслухавши доповідь судді, виступи в дебатах: обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги потерпілих та вважали вирок законним і обґрунтованим; прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав апеляційну скаргу потерпілих і вважав вирок, в частині призначеного винному покарання з випробуванням, незаконним внаслідок його м`якості, у зв`язку з чим просив вирок в цій частині скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4-х років позбавлення волі з позбавленням його права керування транспортними засобами, в інший частині просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України в апеляційній скарзі потерпілими не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також їх представник адвокат ОСОБА_18 в судові засідання суду першої інстанції жодного разу не з`явилися, про своє бажання взяти участь у судовому розгляді не повідомляли, з клопотаннями до суду з приводу призначення винному міри покарання не зверталися, у зв`язку з чим протягом майже півроку судовий розгляд провадження судом першої інстанції відкладався з метою дотримання прав потерпілих, про що останні та їх представник кожного разу належним чином повідомлялися судом.

Не з`явилися ці потерпілі та їх представник і в судове засідання Апеляційного суду з невідомих причин, хоча заздалегідь та належним чином були повідомлені про нього.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому визнав повністю, надав суду відповідні пояснення, при цьому фактичні обставини, юридична кваліфікація його дій та доведеність вини ніким не оспорювалися, судовий розгляд був проведений судом першої інстанції у спрощеному порядку, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На переконання колегії суддів при призначенні покарання винному судом першої інстанції в повній мірі дотримано положень ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, судом також враховані положення ч.2 ст.50 КК України, згідно яких покарання має на меті на тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Висновки суду щодо призначення ОСОБА_8 покарання у вироку належним чином мотивовані, відповідають матеріалам провадження та вищенаведеним вимогам закону. Судом обґрунтовано враховано характер та ступень тяжкості злочину, характер заподіяної здоров`ю потерпілих шкоди, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, ставлення до скоєного, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, те, що за місцем проживання він характеризується позитивно, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, перебуваючи в тверезому стані, внаслідок несправності автомобіля, що підтверджується технічним висновком експерта, частково відшкодував шкоду потерпілим ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та її малолітньому сину ОСОБА_14 які отримали відповідно середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, при цьому ніяких претензій до обвинуваченого не мали, наявність сукупності пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, про що зазначено у вироку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду і вважає призначене покарання з випробуванням без позбавлення права керування транспортними засобами необхідним і достатнім для ОСОБА_8 , а доводи апеляційної скарги потерпілих в цій частині необґрунтованими.

Що стосується цивільного позову потерпілих про відшкодування майнової та моральної шкоди то, на думку колегії суддів, рішення про залишення його без розгляду є правомірним і обґрунтованим виходячи з наступного.

Потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_12 цивільний позов одночасно заявлений до ПАТ «Український страховий дім» та обвинуваченого ОСОБА_8 . Ні потерпілі цивільні позивачі ні їх представник адвокат ОСОБА_18 в судовому засіданні участі не брали. В той же час в ході судового розгляду було встановлено, що за розпорядженням Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19.02.2015 року анульовано ліцензію ПАТ «Український Страховий дім» на проведення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що свідчить про те, що на даний час ПАТ «Український Страховий дім» не є належним відповідачем за позовом, про що судом зазначено у вироку.
Приймаючи рішення щодо цивільного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд замінює неналежного відповідача лише за клопотанням позивача і не вправі за своєю ініціативою залучити у справі іншого відповідача.
Згідно ч.1 ст.326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник, суд залишає цивільний позов без розгляду.
Отже, за відсутності в судовому засіданні цивільних позивачів при розгляді кримінального провадження, їх представника, а також будь-яких клопотань з їх боку щодо вирішення цивільного позову у випадку встановлення неналежного відповідача, суд першої інстанції був позбавлений можливості розглянути даний позов по суті, а тому прийняв обґрунтоване рішення про залишення його без розгляду, що не порушує прав потерпілих, оскільки вподальшому, усунувши всі недоліки, вони зможуть звернутися з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.
Крім того, в апеляційній скарзі обґрунтування доводів щодо не вирішення судом цивільного позову наведено з посиланням на КПК України (в ред.1960 року), в той час як дане кримінальне провадження розглядається по КПК 2012 року, у зв`язку з чим мають застосовуватися лише положення нового кримінального процесуального законодавства.
Враховуючи наведене, будь-яких істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування вироку, колегія суддів не вбачає; вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а призначене винному покарання - справедливим.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 в інтересах малолітнього ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:
З оригіналом вірно: