Справа № 567/936/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2016 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Точевики Острозького району Рівненської області, громадянина України, розлученого, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в :
відповідно до обвинувального акту від 30.09.2016 р., 26 серпня 2016 року о 17 год. 25 хв. за місцем проживання громадянина ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , працівниками поліції в ході огляду житлового будинку виявлено та вилучено 8 патронів, котрі, згідно висновку судово-балістичної експертизи є боєприпасами стрілецької зброї, а саме 7,62х39 мм проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками (57-Н-231С) зразка 1943 р., виробництва Климовського штампувального заводу, Росія, які являються боєприпасами до бойової вогнепальної зброї калібру 7,62х39 мм такої як СКС, АК-47, АКМ, РПК, РПКС, Вальмет.
Вказані боєприпаси до бойової вогнепальної зброї ОСОБА_5 незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в послідуючому незаконно зберігав їх за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу, а також в порушення вимог наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 року "Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної та охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів".
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, тобто зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури, якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000437 ОСОБА_3 , та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 30.09.2016 р. укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 30.09.2016 р., обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відноситься до тяжкого злочину. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.263 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, тобто зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів, а саме патронів калібру 7,62х39 мм в кількості 8 штук слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається, що витрати на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 703 грн. 68 коп., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
затвердити угоду від 30 вересня 2016 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_5 , відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 703 (сімсот три) грн. 68 коп. витрат на проведення експертизи.

Речові докази по справі патрони калібру 7,62х39 мм в кількості 8 штук після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1