Справа №522/9614/16-к
Провадження №1-кп/522/790/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2016 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акту у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000763 від 07.04.2016 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червоний Кут, Жашківського району Черкаської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

суд, -

В С Т А Н О В И В:
07.04.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , знаходячись в ранковий час на вулиці Скиданівській узвіз міста Одеси, побачили ОСОБА_6 .
В цей час, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 .
Так, реалізуючи свій злочинний намір, обравши метою свого злочинного посягання майно, що знаходилось при ОСОБА_6 та заздалегідь домовившись про його спільне відкрите викрадення, 07.04.2016 року приблизно о 06 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_6 , який знаходився біля будинку № 7-а по вулиці Скиданівській узвіз міста Одеси, та наніс останньому удар рукою в область обличчя, від якого потерпілий впав на колені. В цей час, ОСОБА_4 також наблизився до ОСОБА_6 . Далі, з метою подолання опору потерпілого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нанесли ОСОБА_6 декілька ударів ногами по тулубу, спричинивши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Подавивши волю потерпілого до опору, ОСОБА_4 , перевіряючи кишені одежі ОСОБА_6 та реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна останнього, дістав з кишень потерпілого грошові кошти в розмірі 50 грн. та мобільний телефон марки «LG», ІМЕІ №: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, вартістю 500 грн., з SІМ - картою оператора мобільного зв`язку «МТС» за абонентським номером: НОМЕР_2 , вартістю 50 гривень.
Відкрито заволодівши майном ОСОБА_6 на загальну суму 600 грн., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення скрилися, але невдовзі були затримані працівниками Державної служби охорони.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_3 викладені вище в описовій частині вироку фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень не оспорював.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 викладені вище в описовій частині вироку фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень не оспорював.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинувачених в межах пред`явленого їм обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинувачених у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику з місця проживання, а також, те, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі, а також судом враховується думка потерпілого щодо призначення покарання ОСОБА_3 не пов`язаного з позбавленням волі.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, а також, те, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі, а також судом враховується думка потерпілого щодо призначення покарання ОСОБА_4 не пов`язаного з позбавленням волі.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючих, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України та застосування до нього положень ст. 75 КК України.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України та застосування до нього положень ст. 75 КК України.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчою інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку у законну силу скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти у залі суду.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07.04.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в зарахування строку попереднього ув`язнення провадити з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчою інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку у законну силу скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти у залі суду.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07.04.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в зарахування строку попереднього ув`язнення провадити з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон марки «LG», ІМЕІ №: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору з SІМ - картою оператора мобільного зв`язку «МТС» - після вступу вироку в законну силу - вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченим.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1