печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ ГУНП України ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 03 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою та просив зобов,язати відповідну посадову особу Головного слідчого управління Національної поліції України відповідно до ст. 214 КПК України, вирішити питання внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей стосовно поданої ним 27 вересня 2016 року заяви про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні номер 0000409 від 17 вересня 2014 року як потерпілого від кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191 КК України, що були підставою до відкриття СБУ кримінального провадження номер 0000075 від 27 лютого 2015 року за заявою уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_5 від 22 січня 2015 року номер 23/2507 і які були об,єднані за рішенням Генеральної прокуратури України. Під час судового засідання заявник змінив свої вимоги та звернувся з уточненою скаргою, в якій просив зобов,язати компетентну особу ГСУ НПУ у встановлені КПК України строки, відповідно до ч.2 ст.55 КПК України видати йому пам,ятку про процесуальні права та обов,язки потерпілого, а також внести до ЄРДР відомості про цю заяву стосовно залучення його потерпілим, витяг з ЄРДР надати йому можливість користування усіма правами потерпілого у цьому кримінальному провадженні стосовно кримінальних правопорушень, що розслідуються за заявою уповноваженої особи ФГВО ОСОБА_5 від 22 січня 2015 року. Надалі 11 жовтня 2016 року під час судового засідання заявник змінив свої вимоги та просив скасувати постанову слідчого від 03 жовтня 2016 року щодо відмови у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні номер 0000409. Заявник посилався на те, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, що порушено за фактом стосовно посадових осіб ПАТ «Міський комерційний банк» щодо доведення до стійкої неплатоспроможності та інших кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні номер 0000075. Він вважає, що він є потерпілим і у кримінальному провадженні номер 0000409 та вказані кримінальні провадженні мають бути об,єднані в одне провадження оскільки пов,язані між собою. Слідчі у судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаної скарги, зазначили, що заявник не може бути потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки у вказаному кримінальному провадженні розслідуються інші кримінальні злочини, про що було винесено постанову про від мову у задоволенні клопотання заявника про визнання його потерпілим.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до скарги, заслухавши пояснення заявника та слідчих, прийшов до наступного висновку: Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000409 від 17 вересня 2014 року за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.205, ч.3 ст.209, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263, ч.4 ст.190, ч.ч.1,4 ст. 358 КК України. 11 жовтня 2016 року за вхідним номером 24/К-4389 до ГСУ Національної поліції України надійшла заява ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні номер 0000075 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_3 , він вважає, що викладені в його заяві відомості про факти вчинення кримінальних правопорушень службовими особами ПАТ «Міський комерційний банк» являються предметом розслідування у кримінальному провадженні номер 0000409 від 17 вересня 2014 року та кошти, щодо яких вчинено розтрату стосуються також його особистих коштів, які були розміщені у вказаному банку. Як вбачається з матеріалів. наданих слідчими, а також зі змісту постанови від 03 жовтня 2016 року ані в заяві ОСОБА_3 , ані в матеріалах кримінального провадження номер 0000409 не міститься будь-яких документів чи інших доказів, що підтверджують відомості про спричиненні ОСОБА_3 майнової шкоди, її розмір внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за номером 0000075, досудове розслідування в якому здійснюється ГСУ НП України. Як зазначено у постанові слідчого від 03 жовтня 2016 року, надано аналіз всім доводам, викладеним у заяві ОСОБА_3 та зазначено, що оскільки неповернення депозитів ОСОБА_3 , що внесені ним до ПАТ «Міський комерційний банк» за договорами від 27 січня 2014 року, 18 березня 2014 року; 28 квітня 2014 року ніяким чином не пов,язано з фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України у кримінальному провадженні номер

0000075. Крім того, факт неповернення депозитних коштів ОСОБА_3 не є предметом розслідування у кримінальному провадженні номер 0000409, до якого приєднано кримінальне провадженні номер 0000075. Крім того, як зазначається у постанові слідчого від 03 жовтня 2016 року, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 неодноразово звертався до Головного слідчого управління із заявами аналогічного змісту про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, про що слідчим винесено постанові про відмову у визнанні його потерпілим, а саме: 30 вересня 2015 року, 13 жовтня 2015 року, 20 листопада 2015 року, 30 червня 2016 року, 29 липня 2016 року, 04 серпня 2016 року, 25 серпня 2016 року. Вказані постанови заявником оскаржені. До цього часу жодна постанова слідчого не скасовані. З урахуванням вимог ст.55 КПК України, а також досліджених у судовому засіданні матеріалів, слідчий суддя вважає постанову слідчого від 03 жовтня 2016 року обґрунтованою та не підлягаючою скасуванню. Таким чином, скарга заявника задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 24, 93, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ ГУНП України ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 03 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні номер 0000409 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя