Справа№751/7717/16-к
Провадження №1-в/751/744/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

засудженої ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника ЧВК-44 ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в приміщенні суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії № 44 кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

29.07.2016 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 , в якому вона просить: застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому. Додатково пояснила, що вона працює як може, на роботах з благоустрою теж працює, усвідомила свою протиправну поведінку, тому просить дати їй шанс на виправлення.

Адвокат засудженої в судовому засіданні просив при розгляді клопотання врахувати, що засуджена хворіє на тяжкі захворювання, працює в міру своїх можливостей, має матір пенсійного віку, яка потребує допомоги , просить задовольнити клопотання засудженої .

Представник ЧВК-44 в судовому засіданні заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення, вважає, що на даний час ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення. Поведінка засудженої не є сумлінною, ставлення до праці теж не є сумлінним, незадовільно працювала на швейному виробництві, тому була переведена до дільниці по виготовленню товарів народного споживання, неодноразово засуджена за умисні злочини, але висновків для себе не зробила.

Прокурор висловив думку, що подання не підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що засуджена характеризується посередньо, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення. Будучи засудженою за умисні злочини в сфері обігу наркотичних засобів, вчиняла злочини на іспитовому терміні. Термін, згідно якого відносно засудженої можливо застосувати ст.81 КК України настав із-за зарахування строку попереднього ув`язнення, до відбуття покарання залишилось більше року.

Заслухавши пояснення засудженої, адвоката та представника ЧВК № 44, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, матеріали особової справи засудженої № 6-Х-16, суд дійшов наступного висновку:

Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16.06.2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.02.2016 року, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.10.2015 року по 28.12.2015 року включно, з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання : з 01.10.2015 року.

Кінець строку покарання 04.09.2017 року.

Згідно характеристики, засуджена ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи те, що за час відбування покарання засуджена характеризується посередньо, поведінка не є сумлінною, не приймає участь у підготовці та проведенні культурно-масових заходів, засуджена з позитивної сторони себе не зарекомендувала, ставлення засудженої до праці також не є сумлінним, не в повному обсязі виконує денне завдання, неодноразово була засуджена за умисні злочини, але належних висновків для себе не зробила та знову потрапила в місця позбавлення волі, тому в адміністрації установи немає впевненості в подальшій правослухняній поведінці засудженої.

Згідно психологічної характеристики, засуджена ОСОБА_2 на даний час недостатньо усвідомлює свою провину та прямий причинно-наслідковий з`язок між власними діями та наслідками від них, прагнення змінити свою поведінку на соціально-прийнятну у неї на даний час слабке. За наявності контролю з боку оточення здатна вести соціально-прийнятний спосіб життя у суспільстві, але на даний час вона не готова до самокерованої правослухняної поведінки. Їй необхідна подальша психокорекція поведінки, щоб її дії відповідали соціально-прийнятним у суспільстві.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_2 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що згідно вироку за яким засуджена відбуває покарання кінцевий строк покарання - 01.12.2017 року. Після застосування до засудженої Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року та ч. 5 ст. 72 КК України, кінець строку покарання склав 04.09.2017 року. Станом на 29.08.2016 року засудженій залишилось відбувати 1 рік 5 днів.

Також, суд враховує, що до засудженої ОСОБА_2 застосовувався іспитовий строк, умовно-дострокове звільнення, але засуджена висновків для себе не зробила, та в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин, що свідчить про стійке небажання виправитись. За час відбування покарання засуджена не зарекомедувала себе з позитивної сторони, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

07.04.2016 року комісією установи вирішено не направляти матеріали до суду на застосування ст. 82 КК України, так як засуджена ОСОБА_2 , не стала на шлях виправлення.

Тому, суд, враховуючи всі докази в провадженні, дійшов висновку, що засуджена не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання буде передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , суд

Ухвалив:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена та її адвокат вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1