Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2115/16-к
Провадження № 1-в/553/1020/2016
У Х В А Л А
Іменем України
22.08.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

заявника адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні , проведеному в режимі відеоконференції, заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт,-

ВСТАНОВИВ:
У травні 2016 року заявник адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії №64 з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт відносно засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що засуджений відбув не менше половини призначеного судом покарання за умисний тяжкий злочин, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , 2004 року народження, за час відбування покарання мав 6 стягнень, які погашені, має 2 заохочення. В обґрунтування вказаного клопотання заявником вказувалось, що засуджений працевлаштований на виробництві установи в бригаді з шиття одягу, тому зважаючи на вказані обставини, заявник в інтересах засудженого звернувся до суду з вказаною заявою.

Суд, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , який підтримав вказану клопотання та просив його задовольнити, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений за період відбування покарання має 6 стягнень та лише 2 заохочення, при цьому за місцем відбування покарання характеризується нестабільною поведінкою, при цьому, працевлаштований на виробництві установи лише останні 4 5 місяців, думку представника ПВК № 64 , який при вирішенні даного питання покладався на розсуд суду та дослідивши матеріали заяви та особової справи на засудженого, приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 08.02.2013 року ОСОБА_5 засуджений Знам`янським міськрайсудом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 121, ч.2 ст. 296, 70 КК України до 8 років позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09.03.2016 року згідно ЗУ « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 11.09.2012 року по 23.05.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Поряд з цим, як вбачається з довідки Начальника відділу по контролю за виконання судових рішень Полтавської виправної колонії №64, засуджений ОСОБА_5 до заміни покарання більш м`яким (згідно ст. 82 КК України) може бути представлений після відбуття ? частини строку покарання ( а.с.30).

В судовому засіданні встановлено, що невідбута частина покарання засудженим ОСОБА_5 станом на день розгляду справи становить 3 роки 4 місяці 9 днів.

Поряд з цим, судом встановлено та підтверджується матеріалами наданими адміністрацією ПВК № 64 та особової справи засудженого ОСОБА_5 , що останній за час відбування покарання у ПВК № 64 мав 6 (шість) стягнень, які погашені та зняті, має 2 (два) заохочення останнє від 08.07.2016 року у вигляді подяки, оголошеної начальником відділення.

Згідно довідки, наданої адміністрацією ПВК № 64, засуджений ОСОБА_5 виконавчих листів на виконанні не має ( а.с.32).

Більше того, з характеристики на засудженого ОСОБА_5 , наданої адміністрацією ПВК № 64 від 20.07.2016 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 з 21.06.2013 року міру покарання відбуває у Полтавській виправній колонії № 64. За час відбування покарання характеризується наступним чином, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені та зняті в установленому законом порядку, має два заохочення. На даний час засуджений дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Законні вимоги персоналу установи виконує. Засуджений ОСОБА_5 за станом здоров`я працездатний. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, самостійно виконує роботи із самообслуговування, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді з шиття одягу, до праці ставиться добре. Роботи по благоустрою установи виконання покарань виконує. Вимоги пожежної безпеки і безпеки праці дотримується.

Засуджений ОСОБА_5 приймає участь у програмі диференційованого впливу «Правова просвіта» та «Фізкультура та спорт». Заходи виховного характеру відвідує, намагається робити вірні для себе висновки. У вільний час читає художню літературу та дивитись програми телепередач. Приймає участь в суспільному житті відділення, входить до ради колективу відділення.

При цьому, в характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_5 за характером спокійний, врівноважений. Інтелектуально достатньо розвинутий. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими.

Вину у вчиненому злочині визнає в повному обсязі.

Так, 01.04.2016 року на спільному засіданні комісії установи та спостережної комісії Подільської (Ленінської) районної ради м. Полтави засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, в зв`язку з тим, що засуджений не досяг належного ступеню виправлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з особистих рис характеру ОСОБА_5 , та поведінки, зазначених у даній характеристиці, та обставин встановлених в судовому засіданні вбачається, що по суті засуджений характеризується, як особа, яка не стала, а лише стає на шлях виправлення, тому рішення прийняте комісією ПВК № 64 про відмову в заміні покарання більш м`яким є таким, що узгоджується з встановленими судом обставинами.

При цьому, судом приймаються до уваги, той факт, що засуджений ОСОБА_5 вину у скоєному злочині визнає в повному обсязі, розкаюється, міру призначеного судом покарання вважає справедливою, при цьому останній усвідомив, яких наслідків спричинили його дії для його сім`ї та близьких, враховуючи, що в нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина та мати, які потребують його допомоги, але дане усвідомлення є ще не досить сталим, оскільки поведінка останнього за вест час відбуття ним покарання в ПВК №64 є нестабільною і змінилася на краще лише протягом останніх 4-5- ти місяців, що є недостатнім для визначення ступеня виправлення як «став на шлях виправлення».

Крім того, судом встановлено, що впродовж перебування в установі ПВК № 64, а саме останніх 5 місяців та зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_5 саме за власним бажанням та з власної ініціативи приймає активну участь у житті установи, а саме виконує ремонтні роботи по благоустрою території.

Дані обставини встановлені судом не заперечувались в судовому засіданні і представником ПВК № 64.

Більше того, судом встановлено, що в судовому засідання адвокат засудженого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 зазначив, що згідно довідки від 18.05.2016 року за вих. № 359, виданої Приватним підприємством «КАУНАС», останні зобов`язуються щодо майбутнього працевлаштування засудженого ОСОБА_5 на посаді різноробочого, із заробітною платою в розмірі 2000 грн.. При цьому, даним ПП «КАУНАС» зобов`язувалось відраховувати із заробітку ОСОБА_5 за місцем його роботи в дохід держави відсоток встановлений ухвалою суду.

Крім того, судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Приватне підприємство «КАУНАС», ПП «КАУНАС», КОД , ідентифікаційний код підприємства 36252015 з організаційно правовою формою Приватне підприємство та розташоване за адресою: 27452, Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Володимирівка, вул. Матросова, 8.

Так ст. 82 КК України визначено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Частиною 3 статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно пункту 2 частини 4 статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вказано, що умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 7 даної Постанови визначено, що у разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким відповідно до ч. 2 ст. 82 КК України засудженого також може бути звільнено і від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Таке звільнення від додаткового покарання є безумовним.
Частиною 12 статті 57 КК України визначено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Наведені вище обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 та приймаючи його мету стати на шлях виправлення та в найкоротші строки бути зі своїми рідними, які потребують його допомоги може в подальшому звернутися до суду з заявою вказаного характеру, але на даний час дане клопотання є передчасним, оскільки строк невідбутої частини покарання є таким, що перешкоджає в застосуванні до ОСОБА_5 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким видом у вигляді виправних робіт та прямо суперечить вимогам ст. 57 КК України. Таким чином, наведені в клопотанні обставини знайшли своє підтвердження в ході його розгляду судом, були належним чином перевірені, але попри це вказують про те, що клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 є передчасною на даний час.

Проаналізувавши та дослідивши здобуті докази, вислухавши міркування прокурора, та думку інших учасників судового процесу, оглянувши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що заява даного виду є передчасною, оскілки невідбута частина покарання становить 3 р. 4 місяців 9 днів, при цьому положенням ст. 57 КК України визначено, що даний вид м`якого покарання може застосовуватись до засуджених на строк від шести місяців до двох років, в зв`язку з чим невідбута частина покарання перевищує строк на який можливо застосування визначений в клопотанні вид м`якого покарання.

Керуючись ст. 82 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року № 2 « Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт відмовити, в зв`язку з передчасністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1