н/п 1-кп/640/793/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, не судимого, не одруженого, який працює машиністом в МКП «Миколаївводоканал», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,
04 квітня 2014 року ОСОБА_5 на підставі Указу Президента України №303 від 17.03.2014 р. був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, яка дислокується у АДРЕСА_1 .
04.04.2014 р. наказом №74 по військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_5 було призначено на посаду кулеметника у вказаній військовій частині. 18.09.2014 р. наказом №196 начальника штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 було звільнено зі списків особового складу вказаної військової частини. 19.09.2014 р. наказом №46 по особовому складу військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 було призначено на посаду старшого кулеметника, поставлено на всі види забезпечення вказаної військової частини.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.2,9,11,16,127,128,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимог ст.ст.1, 2,12 Закону України «Про Національну гвардію України» ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
03.10.2014 р. ОСОБА_5 офіційно було надано відпустку строком на сім календарних днів з 03.10.2014 р. по 09.10.2014 р. Відпустку ОСОБА_5 проводив вдома в м. Миколаїв та з 08.10.2014 р. по 11.11.2014 р. перебував на стаціонарному лікуванні в Миколаївській лікарні швидкої медичної допомоги.
Надалі діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 12.11.2014 р. в порушення ст.ст. 2, 9,11,16,127,128,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та ст.ст 1,2,12 Закону України «Про Національну гвардію України», за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників вчасно не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_2 та до 21 квітня 2015 року до місця служби не повертався, а вільний час, що з`явився, у зв`язку із цим, перебуваючи на амбулаторному лікуванні, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
Таким чином, колишній військовослужбовець ОСОБА_5 , призваний по мобілізації до Національної Гвардії України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 12 листопада 2014 року в порушення ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарною Статуту Збройних Сил України та вимог ст.ст.1,2,12 Закону України «Про Національну гвардію України» за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, вчасно не з`явився до військової частини НОМЕР_2 та до 21.04.2015 р. до місця служби не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, перебуваючи на амбулаторному лікуванні, обов`язків з військової служби не виконував.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, повністю та пояснив, що 04.04.2014 р. він був призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_1 . 18.09.2014 р. звільнений з військової частини НОМЕР_1 та переведений до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . 03.10.2014 р йому надано відпустку. Перебуваючи у відпустці, ОСОБА_5 захворів та з 08.10.2014 р. по 11.11.2014 р. перебував на стаціонарному лікуванні. Потім лікувався амбулаторно вдома і до військової частини НОМЕР_2 повернувся тільки 21.04.2015 р., після чого 08.05.2015 р. був звільнений з військової служби. В скоєному щиро кається, просить суворо не наказувати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно до військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно, працює, не одружений.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі і застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 /один/ рік, поклавши на засудженого відповідності до ст.76 КК України обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1