23.06.2016
Справа 359/2421/16-к
Провадження 1-кп/359/179/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«23» червня 2016 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
представника ССД ОСОБА_8 ,
представника ВП ОСОБА_9 ,
при секретарі ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня Бориспільського Професійно-технічного ліцею, судимого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 13.08.2015р. за ст..185 ч.3. 75, 76, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, покарання не відбув, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
21.12.2015р. біля 11-30 години, ОСОБА_3 відпочивав неподалік озера, що знаходиться в м. Бориспіль, в районі УМБ-17 із знайомими ОСОБА_6 та особою, відносно якої винесено вирок ОСОБА_12 . Під час відпочинку ОСОБА_3 та особа. відносно якої винесено вирок, ОСОБА_12 , користувались мобільним телефоном «Fly 4415», належним ОСОБА_6 , з дозволу останнього. Коли ОСОБА_6 стало погано, особа, відносно якої винесено вирок, ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , відвели його до яру, неподалік місця відпочинку. Після цього ОСОБА_3 запропонував особі, відносно якої винесено вирок. ОСОБА_12 , здійснити крадіжку мобільного телефону «Fly 4415», належного ОСОБА_6 , який залишився у особи, відносно якої винесено вирок, ОСОБА_12 . Останній на цю пропозицію погодився, чим вступив з ОСОБА_3 в злочинний зговір.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Fly 4415», належного ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , разом з особою, відносно якої винесено вирок, ОСОБА_12 , викрали мобільний телефон марки «Fly 4415» вартістю 1360 грн., належний ОСОБА_6 , після цього з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.
В подальшому викрадене майно було повернуте потерпілому.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, пояснив, що розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати, зазначив, що більше такого не повториться. Крім того пояснив, що він не заперечує обставин, викладених в обвинувальному акті, окрім того, що викрасти телефон запропонував він, оскільки така пропозиція надійшла від ОСОБА_12 .
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно 21.12.2015р. знаходився біля озера з ОСОБА_13 і Харечком. На прохання ОСОБА_14 він дав йому мобільний телефон, що б послухати музику. Потім ОСОБА_14 йому телефон повернув, а коли йому стало погано, його відвели в інше місце. Пізніше він виявив пропажу мобільного телефону. ОСОБА_13 і ОСОБА_14 відмовлялись від того, що вони до цього причетні, і він звернувся в поліцію. На цей час телефон йому повернув ОСОБА_14 .
Засуджений ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_13 викрали мобільний телефон у потерпілого. Ініціатором цього був ОСОБА_13 . Вони разом витягли сім-карти з телефону, а телефон, за допомогою ОСОБА_15 , якому сказали, що телефон знайшли, здали в ломбард. Потім він повернув телефон потерпілому.
Від допиту свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні прокурор відмовився, тому вказаний свідок в судовому засіданні не допитувався.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєному підтверджується наданими суду доказами, показами обвинуваченого, потерпілого, засудженого ОСОБА_12 , даними оголошених в судовому засіданні письмових матеріалів кримінального провадження.
До показів обвинуваченого ОСОБА_13 про те, що не він був ініціатором скоєння крадіжки суд ставиться критично, оскільки вони у повному обсязі спростовуються показами засудженого ОСОБА_12 , які він дав у судовому засіданні, та даними вироку відносно нього, в якому були встановлені фактичні обставини скоєння ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, де встановлено, що він не був ініціатором скоєння злочину.
Тобто, суд вважає доведеною ту обставину, що ініціатором скоєння злочину був саме ОСОБА_3 , оскільки інших фігурантів цього кримінального провадження не існує, а наявність попередньої змови групи осіб встановлена вироком суду відносно ОСОБА_12 .
Також вина ОСОБА_17 підтверджується оголошеними в судовому за сіданні даними письмових матеріалів кримінального провадження, а саме:
Даними вироку Бориспільського міськрайсуду Київської області від 13.08.2015р., якими підтверджується та обставина, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення повторно, під час перебування на іспитовому строку;
Даними протоколу огляду, якими підтверджується виявлення та вилучення мобільного телефону, належного потерпілому;
Даними постанови про визнання речовими доказами і передачу їх на зберігання, та даними розписки про отримання, яким підтверджено передачу мобільного телефону потерпілому;
Даними висновку судової товарознавчої експертизи, якими підтверджено вартість викраденого у потерпілого майна.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що 21.12.2015р. біля 11-30 години, ОСОБА_3 відпочивав неподалік озера, що знаходиться в м. Бориспіль, в районі УМБ-17 із знайомими ОСОБА_6 та особою, відносно якої винесено вирок ОСОБА_12 , вчинили таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Fly 4415» вартістю 1360 грн., належного ОСОБА_6 , при цьому діючи умисно, таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а після цього, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд вважає ОСОБА_11 винним у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення (злочину).
Суд вважає, що ОСОБА_18 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин), оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
При обранні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного злочину, особу винного.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 13.08.2015р. за ст.185 ч.3. 75, 76, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, покарання не відбув, зазначений злочин скоїв під час іспитового строку. Обвинувачений має постійне місця проживання за яким характеризуються посередньо, є учнем Бориспільського Професійно-технічного ліцею, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, вину свою визнав частково, у скоєному щиро розкаявся, що згідно до вимог ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить з наступного:
ОСОБА_3 раніше судимий вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 13.08.2015р. за ст.185 ч.3. 75, 76, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, покарання не відбув.
П.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003р. №7 «Про практику призначення судами покарання» зі змінами і доповненнями визначено, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
У разі засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку статей 75, 79, 104 КК України, та призначення покарання, яке згідно з частиною 3 статті 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги статті 71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд призначає остаточне покарання у виді сукупності не відбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.
Згідно до матеріалів провадження, ОСОБА_3 був засуджений за попереднім вироком до 3 років позбавлення волі. Зазначене покарання, згідно до вимог ч. 3 ст.72 КК України складанню підлягає, а тому у суду відсутні підстави для застосування в цьому випадку положень ст. 72 КК України щодо окремого виконання вироків.
На підставі наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , не можливе без ізоляції від суспільства, і єдиним і достатнім покаранням для нього може бути лише позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком з урахуванням правил складання покарань, визначених ст. 72 КК України.
Речові докази, визнані такими постановою слідчого від 28.01.2016р. повернути потерпілому.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України.
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України остаточно призначити ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання за цим вироком у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_19 обрати у виді тримання під вартою в СІЗО ДПСУ у м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду, негайно, рахуючи строк відбуття покарання з 23.06.2016 р.
Речові докази, визнані такими постановою слідчого від 28.01.2016р. повернути потерпілому.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і обвинуваченим негайно, після оголошення.
Суддя ОСОБА_1