Справа № 750/5360/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/760/2016
Категорія - ст. 129 ч. 1, 263 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009261 за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 червня 2016 року про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 за вчинення суспільно-небезпечного діяння передбаченого ст. 129 ч. 1, ст. 263 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слонім, Гродненської області Республіка Білорусь, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 ч. 1, 263 ч. 1 КК України,

було повернуто прокурору для усунення недоліків.

Суд першої інстанції вказав, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру містить суттєві недоліки, які унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Так, суд вказав, що у клопотанні серед обов`язкових вимог передбачених п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, має бути зазначено виклад фактичних обставин суспільно небезпечного діяння, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікацію суспільно небезпечного діяння з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання суспільно небезпечного діяння. Клопотання міститься лише формулювання суспільно небезпечних діянь. Суд першої інстанції вказав, що в діях ОСОБА_8 відсутній умисел на вчинення суспільно-небезпечних дій передбачених ст. 129 ч. 1, ст. 263 ч. 1 КК України. Крім того, суд першої інстанції також вказав, що органами досудового слідства були порушені вимоги ст. 506 ч. 2 КПК України, щодо дотримання процедури про проведення відповідних процесуальних дій без участі особи, стосовно якої застосовуються перимусові заходи медичного характеру.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду. Вважає, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, а клопотання містить повний виклад фактичних обставин суспільно-небезпечних діянь, які прокурор вважає встановленими. Суд не роглядаючи клопотання по суті, не дослідивши інші матеріали справи, безпідставно посилається на те, що інкриміновані ОСОБА_8 суспільно-небезпечні діяння не могли бути вчинені останнім. Оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 506 КПК України, ОСОБА_8 користується правами підозрюваного через законного представника та захисника, копії клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та реєстру матеріалів досудового розслідування надавались законному представнику та захиснику під розписку. Твердження про ненадання доступу до матеріалів досудового розслідування та невручення копії клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру є необґрунтованим.

В судовому засіданні прокурор та потерпілий підтримали подану апеляційну скаргу.

Обвинувачуваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 511 КПК України, прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина ст. 315 КПК України передбачає вичерпний перелік питань, які суд має право вирішувати під час підготовчого судового засідання. Вирішення питань про умисний характер дій ОСОБА_8 та правової кваліфікації супільно-небезбечних діянь, не входили до повноважень суду на стадії підготовчого судового засідання.

Крім того не обґрунтованими є доводи про відсутність викладу фактичних обставин суспільно небезпечного діяння, які прокурор вважає встановленими, а тому вимоги ст. 291 КПК України є дотриманими.

Як зазначено у клопотанні, ОСОБА_8 має психічні вади, зокрема виявляв та виявляє ознаки хронічного маячного розляду, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. З урахуванням психічного стану, останньому рекомендовано застосування примусових заході медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_8 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується актом судово-психіатричної експертизи від 18.05.2016 року №115.

Відповідно до ч. 2 ст. 506 КПК України, якщо характер розладу психічної діяльності чи психічного захворювання особи перешкоджає проведенню процесуальних дій за її участю, прокурор має право прийняти рішення про проведення відповідних процесуальних дій без участі такої особи.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученому до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відсутнє рішення про проведення процесуальних дій без участі ОСОБА_8 .

Однією з процесуальних дій, згідно ст. 290 КПК України, є відкриття прокурором або слідчим за дорученням прокурора матеріалів кримінального провадження і надання до них доступу іншій стороні кримінального провадження.

Відповідно до ст. 506 КПК України особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру користується правами підозрюваного.

Доступу до матеріалів кримінального провадження, а також копії клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та реєстру матеріалів досудового розслідування в порушення вимог ст.ст. 290, 293 КПК України ОСОБА_8 надано не було.

Інших порушень вимог ст. 291 КПК України, які могли б стати підставами для повернення клопотання прокурору, суддею в оскаржуваній ухвалі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає частково обґрунтованими апеляційні вимоги прокурора про скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 червня 2016 року про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 за вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 129 ч. 1, ст. 263 ч. 1 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали суду посилання на те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не містить фактичних обставин справи, які прокурор вважає доведеними, а також що в діяннях ОСОБА_8 відсутній умисел на вчинення суспільно-небезпечних дій передбачених ст. 129 ч. 1, ст. 263 ч. 1 КК України.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала не оскаржується.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4