11-кп/775/386/2016(м)
266/4137/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження №0001496 за апеляційною скаргою прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, на вирок Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 6 червня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Млачівка Поліського району Київської області, громадянина України, не працюючого, судимого: 1) 12 листопада 1997 року Поліським районним судом Київської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк шість місяців; 2) 3 лютого 1999 року Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст.81, ст.ст.208,42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; 3) 5 березня 2003 року Іванківським районним судом Київської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років; 4) 6 грудня 2010 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк чотири місяці; 5) 9 лютого 2011 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців; 6) 3 жовтня 2014 року Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.309 до покарання у виді арешту на строк один місяць, звільнений 31 грудня 2014 року; 7) 22 червня 2015 року Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці (покарання не відбув); 8) 21 липня 2015 року Першотравневим районним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, вироком Апеляційного суду Донецької області зазначений вирок скасовано, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; 9) 11 листопада 2015 року Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.309,ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки дев`ять місяців, вироком Апеляційного суду Донецької області від 18 травня 2016 року зазначений вирок скасовано, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки дев`ять місяців, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк на строк п`ять років. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Донецької області від 18 травня 2016 року, більш суворим, призначеним даним вироком, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у сумі 920,70 грн. за проведення судових експертиз.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_6 засуджено за те, що він маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ст.185 КК України, 10 листопада 2015 року приблизно о 11.00 годині, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись на автостоянці біля ринку «Славутич» по пр.Леніна в Приморському районі м.Маріуполя, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з салону автомобіля ЗАЗ з держномером НОМЕР_1 повторно таємно викрав майно ОСОБА_7 мобільний телефон «Sony Ericsson К 320», вартістю 273,33 грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди у зазначеному розмірі, після чого з місця скоєння злочину зник, скориставшись викраденим майном на власний розсуд.

Він же, маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ст.185 КК України, 2 грудня 2015 року приблизно о 11.00 годині, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись на автостоянці біля яхт-клубу «Азовсталь» по Приморському бульвару в Приморському районі м.Маріуполя, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з салону автомобіля «Honda Accord» з держномером НОМЕР_2 повторно таємно викрав майно ОСОБА_8 мобільний телефон «G smart GS 202», вартістю 900,00 грн., сім-карту 20,00 грн., спортивну сумку 1000,00 грн., грошові кошти 580,00 грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди в загальній сумі 2 500,00 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, скориставшись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_6 , на початку грудня 2015 року, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Азовсталь» в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя, переслідуючи мету незаконного поводження з бойовими припасами, умисно і незаконно придбав у невстановленої особи 15 патронів, які став незаконно носити та зберігати при собі без передбаченого законом дозволу, перенісши до місця свого мешкання по АДРЕСА_1 . 10 грудня 2015 року біля магазину по вул.Італійській, 6 в Приморському районі м.Маріуполя працівники поліції у кишені куртки ОСОБА_6 виявили та вилучили 15 патронів для нарізної вогнепальної зброї центрального бою калібру 9х18 мм, які є боєприпасами, виготовлені заводським способом та придатні для здійснення пострілу, і які ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Прокурор в апеляційній скарзі за її змістом, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 та призначеного йому покарання, просить вирок суду змінити, а саме зазначити в його резолютивній частині, що строк покарання обвинуваченому слід обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 6 червня 2016 року. Крім того, зарахувати в строк відбування покарання за даним вирком відбуте ОСОБА_6 покарання за попереднім вироком з 26 лютого 2016 року до моменту ухвалення оскаржуваного судового рішення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Зазначає, що суд неправильно зазначив у вироку дату початку відбування покарання, оскільки у даному кримінальному провадженні запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався, строк відбування покарання у виді позбавлення волі повинен відраховуватися з моменту проголошення вироку, тобто з 6 червня 2016 року, а не з 26 лютого 2016 року, як вказав суд, з зарахуванням строку відбутого покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Донецької області від 18 травня 2016 року, а саме з 26 лютого 2016 року по день постановлення вироку, та цей строк не є строком попереднього ув`язнення, а тому не підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, були зроблені на підставі його визнавальних показань, а провадження було розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. З урахуванням цього суд першої інстанції встановив фактичні обставини провадження та кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій, а також призначеного покарання, які й не оскаржувалися в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що в ній фактично оскаржується дата, з якої необхідно відраховувати строк відбування ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, призначеного за даним вирком, а також неправильне застосування судом першої інстанції вимог ч.5 ст.72 КК України, що у відповідності зі ст.409 КПК України не є підставою для зміни чи скасування судового рішення. Такі порушення з боку суду є незначними та такими, що не спростовують його висновків щодо встановлених фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , доведеності його винуватості, кваліфікації його дій та призначеного йому покарання, а тому й не можуть бути предметом розгляду в апеляційному порядку, так як стосуються суто питань виконання вироку.

Разом з тим, дане питання підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ч.1 ст.537 КПК України, шляхом подання клопотання до відповідного суду, визначеного ч.2 ст.539 КПК України. За наслідками розгляду такого клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Підстав для зміни вироку, як на це вказує прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, а тому доводи останнього є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або інших змін вироку у даному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 6 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області