Справа № 461/3933/16-к
Провадження № 1-кс/461/2839/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на вищевказану постанову з проханням її скасувати покликаючись на те, що рішення слідчого слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження є необґрунтованим і винесеним внаслідок неповного і не всебічного дослідження обставин кримінального правопорушення.
Суд встановив, що ухвалою слідчого судді Франківського районного суду від 22.04.2016 скаргу ОСОБА_4 задоволено, зобов`язано Львівську місцеву прокуратуру № 3 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_4 від 15.03.2016 про вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається із заяви ОСОБА_4 про злочин від 15.03.2016 прокурор ОСОБА_6 виніс 01.06.2012 постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо підроблення протоколу судового засідання Пустомитівського районного суду від 27.03.2001, не відібравши пояснення в інших суддів з колегії суддів судового засідання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Допитаний як свідок ОСОБА_4 показав, що 27.03.2001 він прибув в Пустомитівський районний суд, де голова суду ОСОБА_9 повідомив про неможливість проведення судового засідання через відсутність повного складу колегії суддів, справу було перенесено на іншу дату.
Приблизно в 2006 році при черговому ознайомленні із цивільною справою він виявив у матеріалах справи протокол судового засідання від 27.03.2001, якого раніше не було.
Згідно з протоколом судового засідання від 27.03.2001 Пустомитівського районного суду справу слуханням відкладено на інше число у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_10 , однак, вказане засідання не було проведено. З 2006 року по квітень 2012 року з приводу підроблення протоколу судового засідання від 27.03.2001 він нікуди не звертався, оскільки головою Апеляційного суду Львівської області був ОСОБА_11 і ОСОБА_4 був переконаний, що не зміг би реалізувати своє конституційне право на справедливий судовий захист.
В квітні 2012 року йому стало відомо, що повноваження ОСОБА_11 закінчуються у червні 2012 року, і тому він звернуся в прокуратуру Львівської області із заявою з приводу підроблення протоколу судового засідання Пустомитівського районного суду від 27.03.2001.
Вказана заява розглядалась в поряду ст. 97 КПК України (в редакції 1960), наскільки йому відомо, старшим помічником прокурора Пустомитівського району ОСОБА_6
01.06.2012 за результатами проведеної перевірки старшим помічником прокурора ОСОБА_6 в порушенні кримінальної справи за фактом службового підроблення, вчиненого службовими особами Пустомитівського районного суду, відмовлено за відсутністю складу злочину, на підставі п.2 ст. 6 КПК України. Про прийняте рішення його повідомлено.
На думку ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке полягає в тому, що в ході проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК останнім під час надання пояснень зазначено, що необхідно допитати колегію суддів у повному складі, а саме: суддю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Однак, пояснення були відібрані лише у головуючого судового засідання ОСОБА_12 та його секретаря ОСОБА_13 крім того, він звертав його увагу на те, що наочно видно різницю в почерках в описі справи та протоколі судового засідання від 27.03.2001. Однак, ОСОБА_6 прийняв рішення про відмову в порушенні кримінальної справи без проведення усіх необхідних, на його думку, дій.
У подальшому він звернувся до Городоцького районного суду, де працював суддя ОСОБА_14 , із запитом. З інформації йому стало відомо, що 27.03.2001 суддя ОСОБА_14 розглядав шість цивільних та одну кримінальну справу, розгляд яких відбувався з 10 год. до 12 год. 05 хв., що підтверджує його правоту.
Будучи допитаним ОСОБА_6 зазначив, що 28.05.2012 в прокуратуру Пустомитівського району з прокуратури Львівської області надійшло заява ОСОБА_4 щодо підробки протоколу судового засідання Пустомитівського районного суду від 27.03.2001. Проведення перевірки за вказаною заявою в порядку ст. 97 КПК (1960 року) доручено йому.
В ході проведення перевірки відібрано пояснення у заявника ОСОБА_4 , у головуючого судового засідання ОСОБА_9 , який повідомив, що записи в усіх протоколах судових засідань здійснювала від руки секретар судових засідань ОСОБА_13 на бланках, які після підписання підшивались до матеріалів цивільної справи. Дані, зазначені в протоколі судового засідання від 27.03.2001 здійснені секретарем ОСОБА_13 та відповідають дійсності. В кінці протоколу навпроти запису «головуючий» наявний підпис, виконаний ним, навпроти напису «секретар» - підпис ОСОБА_13 . Обставин ведення судового засідання 27.03.2001, підписання протоколу за вказане судове засідання та слухання даної цивільної справи не пригадує. Аналогічні пояснення дала ОСОБА_13 .
За результатами проведеної перевірки 01.06.2012 ним прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом службового підроблення, вчиненого службовими особами Пустомитівського районного суду, за відсутністю складу злочину, на підставі п.2 ст. 6 КПК України. Про прийняте рішення повідомлено заявника.
В ході досудового розслідування у провадженні встановлено, що постанову старшого помічника прокурора Пустомитівського району ОСОБА_6 від 01.06.2012 про відмову у порушенні кримінальної справи заявник керівнику Пустомитівської районної прокуратури не оскаржував, який, у разі її безпідставності, міг відповідно до ст. 110 КПК України 1960 року скасувати своєю постановою.
Крім того, 15.03.2016 Пустомитівським ВП Франківського ВП ГУ НП у Львівській області внесено відомості до ЄРДР за фактом службового підроблення протоколу судового засідання від 27.01.2001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, досудове розслідування по якому триває та в межах якого будуть перевірені усі доводи заявника.
Також, в ході судового розгляду, встановлено, що слідчим слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_5 надано правову оцінку обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_4 від 15.03.2016, щодо наявності в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України. Зокрема, з`ясовано, що ОСОБА_4 жодних підтверджень щодо спричинення йому істотної шкоди, обов`язкової ознаки об`єктивної сторони службових злочинів, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України, у своїй заяві від 15.03.2016, а також в ході досудового розслідування у провадження, не надав.
З огляду на викладене, слідчим не встановлено підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення ОСОБА_6 інших службових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
у х в а л и в :
Повний текст ухвали оголошено 23 червня 2016 року о 14 годині 30 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1