н/п 1-кп/640/751/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, з неповною середньою освітою, розведеного, призваного 12.03.2015р. ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації на особливий період, солдата, радіотелефоніста відділення зв`язку взводу управління командира 3 гаубичної артилерійської батареї ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає у ВЧ НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 березня 2015 р. солдат ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» за №15/2015 від 14 січня 2015 р. призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).
В серпні 2015 р. солдата ОСОБА_4 переведено до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира вказаної частини за №259 від 31 серпня 2015 р. останнього зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення і призначено на посаду стрільця.
01.01.2016 р. ОСОБА_4 надано відпустку за сімейними обставинами строком на 10 календарних днів, з якої останній зобов`язаний повернутися 11.01.2016 р.
Однак, солдат ОСОБА_4 , вирішив стати на злочинний шлях та 11.01.2016 р. у останнього виник злочинний умисел направлений на нез`явлення вчасно з відпустки на військову службу до військової частини НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 11.01. 2016 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд не приймаючи мір для повернення до місця служби, про своє місцезнаходження органам військового чи цивільного управління, а також командуванню військової частини НОМЕР_1 не повідомляв.
12.10.2016 р. солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до військової прокуратури Харківського гарнізону.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні винним себе визнав повністю, щиро покаявся.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При визначенні виду й міри покарання ОСОБА_4 суд враховує те, що він раніше не судимий, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, за місцем служби характеризувався посередньо, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією ст. 407 ч.4 КК України.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та зазначені вище дані про особу ОСОБА_4 , що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання й наявність підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням й покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.75,76 КК України.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки, встановивши іспитовий строк 1 рік.
У відповідності до п.п.2,3,4 ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжного захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту за місцем проходження військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов"язання.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя