Єдиний унікальний номер № 201/2794/16-к
Номер провадження 1-кп/201/325/2016
У Х В А Л А
10 серпня 2016 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2016 року призначено підготовче судове засідання.
До підготовчого судового засідання потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 , не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, надали суду заяви про проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності через різні об`єктивні причини, а тому суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за їх відсутності, враховуючи наявні в матеріалах кримінального провадження заяви останніх.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловила думку про можливість призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом, вважаючи його відповідним вимогам ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився із думкою прокурора та вважав за можливе призначити судовий розгляд за вказаним обвинувальним актом.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наданий суду обвинувальний акт та матеріали, додані до нього, суд приходить до висновку про неможливість призначення судового розгляду за цим обвинувальним актом, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, ст. 291 цього кодексу, з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а саме безумовно усіх обставин, передбачених ст. 91 КПК України.
Пунктом 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Як вбачається з обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України відносно потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, за епізодом обвинувачення відносно потерпілої ОСОБА_5 , зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 в результаті розбійного нападу на останню, заволодів її майном мобільним телефоном, вартістю 1 399 гривень та гаманцем, вартістю 44 гривні, в якому знаходилася картка «Універсальна» ПАТ КБ «Приватбанк».
При цьому, в обвинувальному акті вказано, що « ОСОБА_4 разом із викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, та заволодівши карткою «Універсальна» ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить потерпілій, розпоряджаючись викраденим майном, заволодів грошовими коштами у сумах 162, 00 гривень, 318,00 гривень та 12 гривень 85 копійок, з урахуванням відсотків за знятті готівки, чим завдав майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 1 936 гривень 15 копійок».
Проте, виходячи із змісту наданого суду обвинувального акту, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прокурором не були виконані належним чином, оскільки прокурором при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, не розкрито об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за епізодом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_5 , зокрема, в обвинувальному акті взагалі не зазначено час, місце, спосіб та обставини, за яких ОСОБА_4 , на думку прокурора, заволодів грошовими коштами у сумах 162, 00 гривень, 318,00 гривень та 12 гривень 85 копійок, з урахуванням відсотків за знятті готівки, які, як випливає із формулювання обвинувачення, знаходилися на рахунку картки «Універсальна» ПАТ КБ «Приватбанк», що належить потерпілій ОСОБА_5 , що свідчить про не встановлення органом досудового розслідування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що, в свою чергу, зумовило всупереч вимогам закону пред`явлення обвинуваченому неконкретного обвинувачення, а отже зазначене у обвинувальному акті формулювання обвинувачення порушує право ОСОБА_4 на захист від конкретного та зрозумілого обвинувачення.
Отже, наведені вище порушення вимог кримінального процесуального закону призвели до пред`явлення ОСОБА_4 неконкретного обвинувачення, чим суттєво порушено право останнього на захист, що в свою чергу, позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом, оскільки наведені порушення закону не можуть бути усунені під час судового розгляду, а суттєво порушене право обвинуваченого на захист під час досудового розслідування не може бути поновлене судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд,
Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 14 годині 30 хвилин 12 серпня 2016 року.
Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.
Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1