Справа № 638/4686/14-к
1-кп/638/46/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000349 від 12.12.2013 року за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м. Харкові, громадянки України, заміжній, тимчасово не працюючій, раніше не судимої, освіта вища, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.369, ч.1 ст.368 КК України,-
встановив:
25 березня 2014 року старший прокурор прокуратури міста Харкова молодший радник юстиції ОСОБА_9 затвердив обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження реєстраційний номер 0000349 від 12.12.2013 за фактом підбурення до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища та за фактом прийняття службовою особою пропозиції отримати неправомірну вигоду за вчинення такою особою в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища стосовно ОСОБА_7 , тобто за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.369 КК України і ч.1 ст.368 КК України.
Так, згідно обвинувального акту: ОСОБА_7 , працюючи на посаді головного спеціаліста управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, підбурила громадянку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до надання неправомірної вигоди.
А саме, в середині жовтня 2013 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_10 звернулась до головного спеціаліста Управління ОСОБА_7 з питанням про пошук приміщення, що знаходиться у оперативному управлінні управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, з метою подальшого укладення договору оренди із Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, та організації у ньому підприємницької діяльності з виготовлення жіночого взуття. У першій половині листопада 2013 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_7 показала ОСОБА_10 два приміщення.
ОСОБА_10 повідомила, що їй сподобалось приміщення, розташоване в дитячому садку за адресою: м. Харків, пр-т 50-річчя ВЛКСМ 59-Д.
28.11.2013 року близько 12-30 у приміщенні Управління ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_10 , що з метою підпису необхідного їй листа, з метою його подальшого направлення до Департаменту освіти Харківської міської ради, ОСОБА_10 повинна передати ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 2300 гривень, які вона передасть начальнику Управління ОСОБА_11
25.12.2013 року, близько 18 години 45 хвилин біля магазину «Економ+», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Шекспіра, 7, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_10 документи, а саме: копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_12 серія ВОЗ №897625 на одному аркуші, копію паспорта ОСОБА_12 серія НОМЕР_1 виданого 20.12.2001 року на двох аркушах, копію свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_12 серія НОМЕР_2 на одному аркуші, копію довіреності від імені ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_10 від 19.12.2013, засвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_13 , на одному аркуші, заяву ФОП ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_11 від 25.12.2013 на одному аркуші, лист формату А4 із чорновими записами на одному аркуші, та заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 2300 гривень за вирішення питання про підписання листа, з метою його подальшого направлення до Департаменту освіти Харківської міської ради, що необхідний для укладення договору оренди нежитлових приміщень із Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.
Таким чином, стороною обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вона, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч, 4 ст.27, ч.2 ст.369 КК України - підбурення до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Крім того, ОСОБА_7 , згідно із розпорядженням №298-к заступника голови Московської районної в місті Харкові ради від 29.07.2010 року, працювала на посаді головного спеціаліста управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради. Згідно із посадовою інструкцією №4 головного спеціаліста управління освіти, із якою ОСОБА_7 08.11.2013 року ознайомлена у встановленому порядку, до її обов`язків, в тому числі, входив контроль за юридичною частиною оформлення наказів, трудових книжок, та інших документів в управлінні освіти, школах, та дошкільних закладів. Згідно прав, передбачених вказаною інструкцією, ОСОБА_7 мала право забезпечувати листування з установами та організаціями з питань, що стосується юридичної роботи, 24.12.2013 року ОСОБА_7 , в ході телефонної розмови із ОСОБА_10 , що відбулась у невстановленому в ході досудового розслідування місці, прийняла пропозицію отримати від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за підготовку проекту листа, що входило до її службових обов`язків, з метою його подальшого направлення до Департаменту освіти Харківської міської ради, що необхідний для подальшого оформлення договору оренди нежитлових приміщень з управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.
Таким чином, стороною обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вона своїми діями, вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1. ст. 368 КК України, - прийняття службовою особою пропозиції отримати неправомірну вигоду за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Під час судового розгляду кримінального провадження у сторони обвинувачення виникла необхідність у зміні обвинувачення в суді.
Нове обвинувачення від 14.12.2015 викладено в наступній редакції: ОСОБА_7 , працюючи на посаді головного спеціаліста управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради (далі Управління), підбурила громадянку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до надання неправомірної вигоди. А саме, в середині жовтня 2013 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_10 звернулась до головного спеціаліста Управління ОСОБА_7 з питанням про пошук приміщення, що знаходиться у оперативному обслуговуванні управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, з метою подальшого укладення договору оренди із управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, та організації у ньому підприємницької діяльності з виготовлення жіночого взуття. У першій половині листопада 2013 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_7 показала ОСОБА_10 два приміщення. ОСОБА_10 повідомила, що їй сподобалось приміщення, розташоване в дитячому садку за адресою: АДРЕСА_2 .
28.11.2013 близько 12 год. 30 хв. у приміщенні Управління ОСОБА_7 , діючи умисно, розуміючи, що підбурює ОСОБА_10 до передачі неправомірної вигоди службовій особі, повідомила останню, що з метою підпису необхідного їй листа та його подальшого направлення до Департаменту освіти Харківської міської ради для укладення договору оренди нежитлових приміщень із управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_10 повинна передати ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 2300 гривень, які вона передасть начальнику Управління ОСОБА_11
25.12.2013 близько 18 год. 45 хв. біля магазину «Економ+», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Шекспіра 7, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_10 документи, а саме: копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_12 серія В03 №897625 на одному аркуші, копію паспорта ОСОБА_12 серія НОМЕР_1 , виданого 20.12.2001 на двох аркушах, копію свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_12 серія НОМЕР_2 на одному аркуші, копію довіреності від імені ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_10 від 19.12.2013 засвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_13 на одному аркуші, заяву ФОП ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_11 від 25.12.2013 на одному аркуші, лист формату А4 із чорновими записами на одному аркуші, та заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 2300 гривень за вирішення питання про підписання листа, з метою його подальшого направлення до Департаменту освіти Харківської міської ради, що необхідний для укладення договору оренди нежитлових приміщень із управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.
Таким чином, стороною обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вона своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.369 КК України - підбурення до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Крім того, ОСОБА_7 , згідно із розпорядженням №298-к заступника голови адміністрації Московської районної ради в місті Харкові від 29.07.2010, працювала на посаді головного спеціаліста управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради. Згідно із посадовою інструкцією №4 головного спеціаліста управління освіти, із якою ОСОБА_7 08.11.2013 ознайомлена у встановленому порядку, до її обов`язків, в тому числі, входив контроль за юридичною частиною оформлення наказів, трудових книжок, та інших документів в управлінні освіти, школах, та дошкільних закладів. Згідно прав передбачених вказаною інструкцією, ОСОБА_7 мала право забезпечувати листування з установами та організаціями з питань, що стосується юридичної роботи.
У середині жовтня 2013 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_10 звернулась до головного спеціаліста Управління ОСОБА_7 з питанням про пошук приміщення, що знаходиться у оперативному управлінні управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, з метою подальшого укладення договору оренди із управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, та організації у ньому підприємницької діяльності з виготовлення жіночого взуття. У першій половині листопада 2013 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_7 показала ОСОБА_10 два приміщення. ОСОБА_10 повідомила, що їй сподобалось приміщення, розташоване в дитячому садку за адресою: АДРЕСА_2 .
24.12.2013 ОСОБА_7 , під час телефонної розмови із ОСОБА_10 , що відбулась у невстановленому під час досудового розслідування місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, прийняла пропозицію отримати від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за підготовку проекту листа, що входило до її службових обов`язків, з метою його подальшого направлення до Департаменту освіти Харківської міської ради, що необхідний для подальшого оформлення договору оренди нежитлових приміщень з управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.
Таким чином, стороною обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вона своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, - прийняття службовою особою пропозиції отримати неправомірну вигоду за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.369 КК України і ч.1 ст.368 КК України не визнала та пояснила, що вона дійсно до 24 грудня 2013 року працювала на посаді головного спеціаліста з юридичних питань управління освіти адміністрації Московського району Харківської міськради, в її обов`язки входила, в тому числі і переддоговірна робота, яку вона проводила з особами, що мають намір укласти договори оренди приміщень, які перебували в оперативному управлінні управління освіти Московського району м. Харкова. Одним з таких потенційних клієнтів, як вона вважала, була і ОСОБА_10 .
В 20-х числах жовтня їй на особистий телефон надійшов дзвінок від ОСОБА_10 з питанням про можливість оренди приміщення для розміщення цеху з пошиття взуття. Оскільки питання узгодження передачі в оренду приміщень вирішує начальник Управління ОСОБА_11 , яка в цей час була на лікарняному, вона пояснила ОСОБА_10 , що питання буде розглянуто пізніше.
Коли такий дозвіл було отримано, приблизно 24 або 25 жовтня 2013 року вона показала ОСОБА_10 кілька приміщень, які були розташовані в ліквідованих дитячих садочках, будівлі яких перебувають в оперативному управлінні управління освіти.
В ході огляду приміщень ОСОБА_10 неодноразово заявляла, що приміщення їй потрібно якомога швидше в зв`язку з необхідністю розміщення обладнання, оскільки вона виділяє свою частку із загального зі своїм напарником по бізнесу майна. Також її цікавило, як швидко вона зможе зайняти приміщення. У підсумку, ОСОБА_10 влаштувало приміщення по АДРЕСА_2 .
ОСОБА_10 було роз`яснено порядок узгодження, а саме, необхідність запису на прийом до начальника, наданий телефон приймальні. ОСОБА_10 була записана нею на найближчий прийом, на який не прийшла. На прийом до начальника управління ОСОБА_10 потрапила пізніше, при цьому їй було повідомлено, що питання про передачу в оренду приміщення, яке її цікавить, призупинено, оскільки не було рішення сесії міськради, так як вирішувалося питання про розміщення в ньому приміщенні клубу, тому розгляд питання оренди знову було відкладено на невизначений термін.
При цьому, під час зустрічей ОСОБА_10 були роз`яснені: порядок передачі в оренду приміщення, а саме, порядок написання відповідних заяв, надані відомості, кому, як і коли направляються відповідні документи, а також неодноразово озвучені умови договору оренди, процентні ставки, суми, порядок нарахування, розміри орендної плати, комунальної плати, ПДВ, земельного податку, для чого заявник була направлена ??в бухгалтерію управління освіти, а також порядок оплати витрат, пов`язаних з укладенням договору оренди (виготовлення свідоцтва про право власності територіальної громади, гроші на оцінку приміщення, порядок проведення оцінки, приблизна вартість проведення оцінки ін.). Це було необхідно для того, щоб заявник уявляв собі процес укладення договору оренди і знав свої майбутні витрати, оскільки деякі заявники, дізнавшись розміри витрат, могли відразу відмовитися від наміру заключати договір. Крім цього, ОСОБА_10 була направлена ??до директора школи № 103 для узгодження викопіювання техпаспорта приміщення, яке передається в оренду. Також, ОСОБА_10 було поставлено ??до відома незадовільний стан приміщення дитячого садка, необхідності проведення косметичного ремонту (що передбачено типовим договором) та витрати, пов`язані з прибиранням прилеглої території.
Після того, як питання передачі приміщення під клуб було закрите, вона зателефонувала ОСОБА_10 запитала чи актуальне для неї ще питання оренди, вона відповіла що так, після чого вона була записана на прийом до начальника Управління освіти Московського району ОСОБА_11 .
Після прийому у ОСОБА_11 в кінці листопада їй був знову роз`яснено процес збору документів, надано викопіювання технічного паспорта, директор школи 103 попереджений про її прихід.
У грудні ОСОБА_10 по телефону повідомила, що всі необхідні первинні документи нею зібрані і вона хоче їх показати. Після її приходу, з`ясувалося, що укладати договір оренди буде якийсь її друг, а не мама, за умови наявності довіреності, як передбачалося раніше. ОСОБА_11 цей варіант був відкинутий і ОСОБА_10 було роз`яснено ще раз, які документи їй необхідно надати, запропоновано оформити ФОП самої, на що вона відповіла, що не має стільки часу.
24 грудня 2013 року вона попросила про зустріч, але зустріч не відбулася, тому що ОСОБА_7 була зайнята і це був її останній робочий день, так як вона звільнялася. Вона повідомила про це по телефону ОСОБА_10 та запропонувала залишити пакет документів у секретаря, та пояснила ій що вона все одно буде закривати свої справи та перегляне документи. Але ОСОБА_10 наполягала на особистій зустрічі, щоб вона сама подивилася її документи в її присутності.
25 грудня вона знову по телефону наполегливо вмовляла подивитися документи і вони домовилися зустрітися біля будинку ОСОБА_7 .
До місця призначеної зустрічі вона вийшла з дітьми. ОСОБА_10 підвела її до машини, яка стояла поруч з магазином «Економ», і на капот даної машини стала викладати документи з файлу. З огляду на недостатність освітлення, вона на скільки це було можливо, переглянула документи і запропонувала зустрітися 26 грудня. В цей час, ОСОБА_10 несподівано достала з сумки пакет і сказала: «Перерахуйте» Вона не збиралася нічого перераховувати, оскільки не очікувала отримати від ОСОБА_10 нічого крім документів, але ОСОБА_10 поклала гроші на капот машини, після чого швидко зникла. Їй нічого не залишалося як покласти гроші в файл з документами для того, щоб під час наступної зустрічі, з`ясувати їх призначення. Під час перекладання грошей з капота в файл, до неї підійшов слідчий ОСОБА_14 та фактично затримав її.
Незважаючи на те, що з нею були малолітні доньки 2007 року народження, її позбавили свободи пересування, стеження за дітьми, які знаходилися в безпосередній близькості від проїжджої частини дороги, заборонили спілкуватися по телефону. ОСОБА_14 фактично провів ії допит, при цьому не складаючи протокол, при відсутності у неї процесуального статусу, її згоди, відповідної постанови здійснив її освідування і відібрання зразків для експертного дослідження, з порушенням вимог ст.ст.160-166, 241, 245 КПК України, незаконне вилучення, з порушенням вимог ст.ст. 159,160, 163,165, 167,168 КПК України.
Змиви рук, тобто зразки для експертного дослідження, які згодом лягли в основу висновку судово-хімічної експертизи, були у неї відібрані неповноважною особою - оперуповноваженим ВДСБЕЗ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_15 , з зазначеними вище порушеннями чинного Закону.
У протоколі огляду місця події відображено, що вона, нібито, добровільно передала слідчому файл з документами і грошима, проте ОСОБА_14 забрав у неї його з рук. Це зафіксовано на відеозапису. Вона підкорилася його діям, діям інших співробітників міліції, не робила ніяких заяв, так як з нею були діти, і вона боялася їх налякати.
Після складання протоколу огляду місця події, слідчий їй вручив повістку про явку до нього, при цьому пояснив, що її процесуальний статус не визначений.
Крім цього, в порушення вимог ч.3 ст.214 КПК України, до суду направлено обвинувальний акт за обвинуваченням її в кримінальних правопорушеннях за ч. 2 ст.27 - ч.2 ст.369 КК України, яке не внесено до реєстру досудових розслідувань і ч.1 ст.368 КК України, яке було внесено до реєстру досудових розслідувань, нібито на підставі матеріалів кримінального провадження за ознаками злочину ч. 2 ст.27 - ч.2 ст.369 КК України.
Незважаючи на те, що, кримінальне провадження №0000349 від 12.12.2013 внесено в реєстр досудових розслідувань за фактом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (т. 1 л.д.1), що дало право для проведення негласних слідчих дій.
Крім цього, як вона зрозуміла, після одночасного допиту і ознайомлення з матеріалами справи, ОСОБА_10 ввела її начальника Управління освіти ОСОБА_11 в оману про свої істинні наміри, не маючи наміру укладати договір оренди, виконуючи провокаційні дії, узгоджені з співробітниками ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
Але, знов змінюючи свої свідчення, ОСОБА_10 заявила, що вона вирішила, що ОСОБА_11 у неї нібито вимагала гроші. Про що відповіла на запитання в судовому засіданні.
Якби ОСОБА_10 мала справжні наміри орендувати приміщення, а не сприяла співробітникам правоохоронних органів в організації провокації підкупу щодо неї, вона б зібрала необхідний пакет документів для укладення договору оренди приміщення і передала б його через секретаря або у ОСОБА_7 в кабінеті.
Однак, ОСОБА_10 25 грудня 2013 року, як ОСОБА_7 пізніше зрозуміла, навмисне, за вказівкою співробітників правоохоронних органів, саме з метою вчинення провокації злочину, вмовила її зустрітися з нею після роботи увечері, біля її будинку, де співробітникам ХМУ ГУМВС України в Харківській області зручніше було скоїти провокаційні дії., при чому у присутності прокурора прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 порушуючи закон, таким чином, працівники міліції за допомогою прокурора штучно створили умови начебто злочину.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 369 КК України і ч. 1 ст. 368 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що з метою здійснення підприємницької діяльності для пошуку приміщення вона звернулася в Управління комунального майна, де одному з представників описала свою ситуацію, сказала, що хоче орендувати приміщення в Московському районі м .Харкова. Ця людина, не встановлена слідством, дала їй номер мобільного телефону юриста управління освіти Московського району м. Харкова ОСОБА_7 . Після цього вони зустрілися через якийсь час з ОСОБА_7 , яка їй розповіла про умови укладення договору, який пакет документів необхідно надати, для узгодження в управління освіти. У зв`язку з тим, що начальник управління освіти ОСОБА_11 хворіла, приміщення ОСОБА_7 змогла показати їй тільки в середині листопада 2013 року. ОСОБА_10 сподобалося приміщення в колишньому дитячому садку за адресою: АДРЕСА_2 , про це вона сказала ОСОБА_7 , яка після цього записала її на прийом до начальника управління освіти ОСОБА_11 .
На першому прийомі Гресь їй розповіла про умови співпраці в рамках договору оренди - вивезення сміття, своєчасна оплата оренди та інше. Потім сказала, що вона подумає над узгодженням передачі їй в оренду приміщення. Після цього, через кілька днів їй передзвонила ОСОБА_7 і сказала, що для узгодження вирішення питання оренди їй необхідно приїхати на прийом до ОСОБА_11 і погодила дату на 28.11.2013.
На особистому прийомі 28.11.2013 начальник управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради ОСОБА_11 на аркуші паперу написала суму «2300», показала його їй, з проханням надання благодійної допомоги у такому розмірі. Після чого вона вирішила, що ОСОБА_11 та ОСОБА_7 вимагають від неї хабар за узгодження питання оренди приміщення, передумала укладати даний договір і звернулася в прокуратуру з відповідною заявою про вимагання у неї хабара. Після чого їй 25 грудня 2013 року в приміщенні ХМУ в присутності понятих співробітниками міліції були передані ідентифіковані кошти для вручення їх ОСОБА_7 з метою викриття її в скоєні злочину. Дані гроші вона передала ОСОБА_7 . Аудіо-відеозйомку зустрічей з ОСОБА_7 і розмов з нею по телефону вона не проводила. Підприємницькою діяльністю вона не займалася і не займається, договір оренди хотіла укласти з метою зайнятися підприємницькою діяльність, від імені своєї матері за наявною від неї довіреності.
На питання сторони захисту здійснювала вона аудіо,або відео-фіксацію їх зустрічей з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 відповіла, що не проводила, ніякі мікро-відеокамери їй не вручалися. Свої речі вона без нагляду ніде не залишала. Про те, що буде проводитися аудіо-відео контроль їх розмов і зустрічі з ОСОБА_7 її ніхто не попереджав.
При цьому, ОСОБА_10 не змогла конкретно пояснити, де саме в Управлінні комунального майна вона зустріла чоловіка, який дав їй номер мобільного телефону юриста відділу освіти Московського району ОСОБА_7 .
Але вказані свідчення взагалі не логічні, оскільки працівниками міліції в тому числі і за участю ОСОБА_10 штучно створювався злочин.
Так як навіть якщо припустити, що ОСОБА_10 дійсно була в управлінні комунального майна, то їй би дали не особистий номер телефону юриста, а приймальні керівника управління освіти. Навряд, співробітники управління комунального майна міськради мають і носять з собою телефонний довідник, де вказані особисті мобільні телефони співробітників районних адміністрацій міста.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , начальник управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради пояснила, що до неї на прийом приходила ОСОБА_10 з питання оренди приміщення. Вона розповіла їй про порядок укладання договору і направила до ОСОБА_7 , яка повинна була їй докладно розповісти про порядок укладання договору оренди, обсяг документів, які необхідно надати для підготовки листа-погодження і напрямки даних документів для подальшого узгодження питання оренди з Управлінням державного майна. Однак належний пакет документів ОСОБА_10 так і не надала, договір оренди не уклала.
ОСОБА_7 складала проекти листів, формувала пакет необхідних документів, а потім передавала їх ОСОБА_11 , яка в свою чергу, вивчала надані документи і, при наявності всіх необхідних документів, підписувала лист-узгодження, яке потім прямувало до Департаменту освіти, в разі отримання погодження якого, надавалось до Управління держмайна, де приймалося остаточне рішення про підписання договору оренди або відмову в передачі в оренду приміщень. ОСОБА_7 правом підпису документів не володіла, її підпис юридичного значення не мав. 24 грудня 2013 року ОСОБА_7 була звільнена з займаної посади за власним бажанням. Останній її робочий день був 24 грудня 2013 року. Про передачу будь-яких грошових коштів за узгодження листа для укладення договору оренди вона ОСОБА_10 нічого не говорила і не просила її. З приводу інкримінованого ОСОБА_7 правопорушення ОСОБА_11 відомо нічого не було.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 заступник начальника управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради пояснила, що ОСОБА_7 працювала в управлінні освіти на посаді головного спеціаліста, безпосередньо підпорядковувалась начальнику управління освіти. Чи входили до компетенції ОСОБА_7 будь-які питання щодо передачі майна в оренду, їй не відомо, кадровими питаннями вона не займалася, ОСОБА_10 ніколи не бачила.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , директор Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 103 Харківської міської ради Харківської області, пояснила, що в грудні 2013 року до неї зверталась жінка, яка назвалась ОСОБА_18 , з метою оренди приміщення в Дошкільному навчальному закладі № 171, який розташований по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 59-д в м. Харкові. Свідок пояснила, що вона як директор школи, повинна погодити питання передачі в оренду приміщень зазначеного дошкільного навчального закладу.
Вона завірила власним підписом і печаткою школи план-схему частини приміщення, яку бажала взяти в оренду ОСОБА_10 , оскільки зазначені приміщення були на той час вільними. Метою передачі приміщень в оренду було розміщення швацького виробництва, як їй повідомила ОСОБА_10 . В подальшому, ОСОБА_10 більше не зверталась до неї і приміщення не орендувала.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , головний спеціаліст управління освіти з кадрових питань, пояснила, що ОСОБА_7 обіймала посаду головного спеціаліста управління освіти, підпорядкована була безпосередньо начальнику управління освіти. Вона також відповіла на питання сторони звинувачення, що порядок передачі приміщень в оренду їй не відомий, вона особисто орендною роботою не займалась, ОСОБА_10 ніколи не бачила, щодо відносин між ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , їй нічого не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , заступник начальника відділу обліку комунального майна Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, повідомила, що ОСОБА_10 їй не знайома і до неї ніколи не зверталась, передача майна, що належить територіальній громаді міста Харкова, в оренду регулюється Порядком передачі в оренду майна, що є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова, затвердженим рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про затвердження Порядку передачі в оренду майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Харкові» від 16.11.2011 № 492/11. А саме, як зазначено в п. 2.1 Порядку, особи, які бажають укласти договір оренди, подають до Управління комунального майна та приватизації заяву, яка повинна містити найменування заявника, юридичну та фактичну адресу, контактний телефон, майно, яке особа бажає взяти в оренду (назва, адреса, характеристика об`єкту, площа приміщення, місце його розташування в будівлі), мета використання і бажаний термін оренди. До заяви додаються: нотаріально засвідчені копії документу, що підтверджують їх державну реєстрацію як суб`єктів підприємницької діяльності, довідку органів Державної податкової адміністрації про взяття на облік як платника податків, засвідчені копії паспорту і довідки про одержання ідентифікаційного коду. Крім цього, згідно п. 3.9 Порядку, Управління комунального майна здійснює оформлення договорів оренди на підставі наступних документів: заяви комунального підприємства, узгодження органу управління, заяви орендаря з додатками (згідно п. 2.1, перелічених вище), відповідної технічної документації на об`єкт оренди, незалежної оцінки вартості об`єкту оренди.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що 25 грудня 2013 року вона була запрошена в якості понятої співробітниками ХМУ, де в її присутності, присутності заявника ОСОБА_10 , понятої ОСОБА_22 які вже перебували в кабінеті, де проводилася слідча дія, був проведений огляд грошових коштів на загальну суму 2300 грн. після чого дані гроші були оброблені спеціальним порошком і передані ОСОБА_10 , яка повинна була їх вручити особі, яка домагається від неї хабара. Потім, після складання протоколу вони всі сіли в машину і поїхали до місця, де повинна була відбутися передача грошей. Після передачі грошей співробітники міліції затримали ОСОБА_7 , у якій було вилучено ідентифіковані грошові кошти.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 надала аналогічні покази.
Також в судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення:
Витяг з кримінального провадження № 0000349 де зазначено що, до прокуратури м. Харкова звернулася ОСОБА_10 щодо протиправних дій службових осіб органів місцевого самоврядування, які у змові вимагають неправомірну вигоду за вирішення питання на користь ОСОБА_10 правова кваліфікація ч.4 ст.368 КК України, дата внесення до ЄРДР 12.12.2013 (т. 1 а.с.1).
В тексті фабули правопорушення вказано, що звернулась « ОСОБА_10 », а службові особи органів місцевого самоврядування вимогають неправомірну вигоду за вирішення питання на користь « ОСОБА_23 ». У подальшому вказана неточність не узгоджена.
Витяг з кримінального провадження № 0000349, де зазначено що ОСОБА_7 підбурила ОСОБА_10 до надання службовій особі управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради неправомірної вигоди у вигляді 2300 гривень за вчинення вказаною службовою особою в інтересах ОСОБА_10 дії з використанням наданого їй службового становища. 25.12.2013 року близько 18 годин 45 хвилин біля магазину Економ+, що розташований за адресою: м. Харків, вул.Шекспіра,7, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_10 вказані грошові кошти з метою подальшої передачі службовій особі управління освіти адміністрації Московського району Харківській області, дата внесення до ЄРДР 12.12.2013, але правова кваліфікація ч.4 ст.27, ч.2 ст.369 КК України.
Заява ОСОБА_10 , написана нею власноруч, з якої випливає, що співробітники управління освіти Московського району ОСОБА_11 і ОСОБА_7 вимагають від неї хабар в сумі 2300 грн. за узгодження та видачу документа для подальшого укладення договору оренди з Управлінням комунального майна.(т. 1 а.с.2).
Але, слід зазначити, як випливає зі свідчень ОСОБА_10 , наданих суду, на момент подачі заяви в прокуратуру вона не збиралася укладати договір оренди, оскільки їй здалося, що ОСОБА_7 і ОСОБА_11 вимагають у неї хабар, вона вирішила їх покарати.
Протокол огляду місця події від 25 грудня 2013 року (т.1 а.с. 46-48), складений слідчим СУ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_24 згідно якого в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , за участю ст. прокурора прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 , оперуповноважених ВДСБЄЗ ХМУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 добровільно надала слідчому полімерний пакет з документами та грошовими коштами.
Також зафіксовано, що слідчим в ході огляду місця події були оглянуті документи та грошові кошти, надані ОСОБА_7 , відібрані та зафіксовані пояснення ОСОБА_7 .
Також відображено, що під час огляду місця події проводився відеозапис.
Протокол огляду, позначення та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів (т.1 а.с.82-83) згідно якого оперуповноважений ВДСБЕЗ ХМУ України в Харківській області майор міліції ОСОБА_27 , за дорученням старшого прокурора прокуратури міста Харкова ОСОБА_5 від 25.12.2013 в приміщенні ХМУ ГУМВС України в Харківській області 25.12.2013 в період часу з 16.30 до 17.20 год. в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 провів огляд заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр номіналом по 200 грн. в кількості 11 штук та 100 грн. в кількості 1 штуки на загальну суму 2300грн.
В процесі огляду, як випливає з протоколу, учасникам та понятим пред`явлено виготовлені на копіювальному апараті 2 аркуша формату А4 ксерокопій всіх купюр, на яких проставлені підписи понятих, що додаються до даного протоколу огляду.
Після цього, вказані купюри позначено спеціальним барвником - порошок «Промінь 1» та просвічено лампою з ультрафіолетовим випромінюванням помітки під час чого на них при ультрафіолетовому освітленні є чітко видимим люминесцуюче свічення зеленого кольору.
Вказані грошові кошти в сумі 2300 грн., як зазначено в протоколі, надані ГУМВС України в Харківській області, відповідно рапорту начальника ХМУ ГУМВС України в Харківській області для проведення заходів за фактом вимагання неправомірної вигоди головним спеціалістом з правових питань управління освіти адміністрації Московського району ХМР ОСОБА_7 .
Також в протоколі є підписи від імені понятих та ОСОБА_28 .
Протокол «Про результати контролю за вчиненням злочину спеціального слідчого експерименту» (т.1 а.с. 79-81), складений оперуповноваженим ХМУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_25 , згідно якого 25 грудня 2013 року в період часу 16 год. 30 хв. до 19 год. 33 хв. за дорученням старшого прокурора прокуратури міста Харкова ОСОБА_5 щодо проведення контролю за вчиненням злочину - спеціального слідчого експерименту за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, за участю старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_14 , оперуповноважених ВДСБЄЗ ХМУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , в присутності головного спеціаліста з юридичних питань управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради ОСОБА_7 . Також в протоколі відображено, що 25.12.2013 у період часу з 16 год. 30 хв. до 17 год.20 хв. ОСОБА_27 провів огляд, помітку хімічною речовиною та вручення у присутності двох понятих і ОСОБА_10 заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр на загальну суму 2300 грн. Здійснив виїзд біля 18 год. 20 хв. спільно зі старшім слідчим СВ ХМУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_14 , оперуповноваженими ВДСБЄЗ ХМУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_26 . ОСОБА_15 за адресою: м. Харків, вул.Шекспіра,7.
Також в протоколі зафіксовано проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Шекспіра,7, вилучення у ОСОБА_7 заздалегідь ідентифікованих грошових коштів та документів, проведення змивів з долонь рук ОСОБА_7 .
До протоколу додані змиви з долонь рук ОСОБА_7 , контрольний змив вати та хімічної речовини.
Протокол підписаний від імені ОСОБА_29 , ОСОБА_26 ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , як зазначено в протоколі від підпису відмовилась.
- Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, видеоконтроль особи від 09.01.2014. який містить стенограму розмови двох осіб, ідентифікованих як ОСОБА_30 »- фігурант та «З» - заявник, що відбулася 18.12.2013. Протокол не містить посилань на місце, де відбувалася ця розмова. Будь-які цифрові носії інформації до протоколу не додавалися, а також не ідентифікувалися. (т.1 а.с.163-165).
- Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, видеоконтроль особи від 09.01.2014. який містить стенограму розмови двох осіб, ідентифікованих як ОСОБА_30 »- фігурант та «З» - заявник, що відбулася 24.12.2013. Протокол не містить посилань на місце, де відбувалася ця розмова. Будь-які цифрові носії до протоколу не додавалися, а також не ідентифікувалися. (т.1 а.с.170-172).
- Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, видеоконтроль особи від 09.01.2014. який містить стенограму розмови двох осіб, ідентифікованих як ОСОБА_30 »- фігурант та «З» - заявник, що відбулася 25.12.2013. Протокол не містить посилань на місце, де відбувалася ця розмова. Будь-які цифрові носії до протоколу не додавалися, а також не ідентифікувалися. (т.1 а.с.173-175).
З фактичних даних вищевказаних протоколів, випливає, що всі негласні слідчі (розшукової) дії аудіо, видеоконтроль особи проводилися на підставі постанови Апеляційного суду Харківської області від 16.12.2013 №2661т. по ЄРДР № 0000349 від 12.12.2013 року за ознаками правопорушення передбаченого ч.4 ст.368 КК України.
Дослідженням змісту вищевказаних протоколів встановлено, що розмова особливо про грошові кошти не відбувалася. А йшла мова про порядок роз`яснення порядку укладення договору, перелік необхідних документів, які необхідно надати для узгодження договору-оренди. Особа ідентифікована літерою «З» намагалася з`ясувати у особи ідентифікованої літерою "Ф" розміри оплати за договором оренди. Жодного факту про підбурення, або прийняття пропозиції неправомірної винагороди з боку особи яка ідентифікована літерою "Ф" не встановлено.
Крім цього, вищезазначені протоколи не містять будь-яких даних про те, які технічні пристрої були застосовані для фіксування інформації, кому, ким та в присутності кого такі пристрої вручались та коли, в кого, в чиїй присутності вилучались, ким, коли та в присутності кого, за допомогою якої техніки і які були створені носії інформації. Разом з тим з показань ОСОБА_10 , даних в судовому засіданні, вона ніякої відео-аудіо фіксації розмов з ОСОБА_7 не проводила
Висновок №205 криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин (т.1 а.с 97-100.) яка була призначена і проводилася у кримінальному провадженні за ознаками злочину передбаченому ч.4 ст.368 КК України.
Висновок судово-фоноскопічної експертизи №7 від 19.03.2014 року (т. 2 а.с. 16 ), на дослідження якої були передані носії звукової інформації, проте в матеріалах кримінального провадження немає юридичного обґрунтування знаходження в матеріалах кримінального провадження носіїв, наданих для проведення експертизи.
Судом також досліджені докази, надані стороною захисту, а саме
Інформація про відвідувачів ХМУ ГУМВС України в Харківській області, відповідно до якої, ОСОБА_22 перебувала в приміщенні ХМУ ГУМВС України в Харківській області тільки 25.12.2013 з 16 год. 50 хв. до 17 год. 35 хв, а ОСОБА_28 перебувала в приміщенні ХМУ ГУМВС України в Харківській області 25.12.2013 тільки з 21 год. 00 хв. до 22 год. 30 хв. (а.с. 50.)
Інформація ГУМВС України в Харківській області щодо отримання грошових коштів для проведення негласних слідчих дій, з якої випливає, що грошові кошти для здійснення слідчих дій по кримінальному провадженню №10000349 материально-відповідальній особі ХМУ ГУМВС України в Харківській області не видавались (а.с.52).
Інформація від ХМУ ГУМВС України в Харківській області, згідно якої кримінальне провадження №10000349 за зверненням ОСОБА_10 в ЄРДР внесено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.
Посадова Інструкція головного спеціаліста управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради ОСОБА_7 , затверджена наказом начальником управління освіти від 08.11.2013 № 800-к. з якою ОСОБА_7 ознайомлена належним чином, свідчить про те, що до посадових обов`язків ОСОБА_7 входили: контроль за юридичною частиною оформлення наказів, кадрової документації, проведення семінарів з юридичних питань, ведення прийому з юридичних питань, прийому участі в розгляді скарг, контроль договірними стосунками між управлінням освіти, ведення обліку договорів, ведення обліку претензійно-позовної роботи, контролю за виконанням вимог діючого законодавства.
В розділі Посадової інструкції «Права» п. 2 передбачено право проведення листування з питань, що стосується юридичної роботи.
Таким чином, виходячи з посадової інструкції слід зазначити, що ОСОБА_7 не була наділена повноваженнями вирішувати питання по суті. Тобто, ОСОБА_7 в ході роботи зі складання проектів документів не була наділена владою і не використовувала службового становища, оскільки, вирішення питання по суті від імені управління освіти залишалось за начальником управління освіти.
Порядок передачі майна, що належить територіальній громаді міста Харкова, в оренду регулюється Порядком передачі в оренду майна, що є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова, затвердженим рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про затвердження Порядку передачі в оренду майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Харкові» від 16.11.2011 № 492/11.
В якому зазначено в п. 2.1 Порядку, особи, які бажають укласти договір оренди, подають до Управління комунального майна та приватизації заяву, яка повинна містити найменування заявника, юридичну та фактичну адресу, контактний телефон, майно, яке особа бажає взяти в оренду (назва, адреса, характеристика об`єкту, площа приміщення, місце його розташування в будівлі), мета використання і бажаний термін оренди.
До заяви додаються: нотаріально засвідчені копії документу, що підтверджують їх державну реєстрацію як суб`єктів підприємницької діяльності, довідку органів Державної податкової адміністрації про взяття на облік як платника податків, засвідчені копії паспорту і довідки про одержання ідентифікаційного коду. Крім цього, згідно п. 3.9 Порядку, Управління комунального майна здійснює оформлення договорів оренди на підставі наступних документів: заяви комунального підприємства (це звернення управління освіти з проханням розглянути питання щодо передачі в оренду приміщення), узгодження органу управління (це лист-погодження Департаменту освіти ХМР), заяви орендаря з додатками (згідно п. 2.1, перелічених вище), відповідної технічної документації на об`єкт оренди (в разі відсутності документації орендар за власні кошти виготовляє технічний паспорт на приміщення. яке бажає взяти в оренду, незалежної оцінки вартості об`єкту оренди (яка проводиться за власні кошти орендаря і не виступає запорукою передачі в оренду приміщення саме йому за наявності інших бажаючих), разом з цим, майбутній орендар за власні кошти сплачує розміщення оголошень.
В разі згоди на укладення договору оренди орендар повинен сплатити 5% від суми оцінки на відповідний рахунок. Ці гроші зараховуються як майбутні 70% орендної плати і виступають запорукою укладення договору оренди.
Таким чином, дані зафіксовані в Положенні підтверджують свідчення ОСОБА_7 , ОСОБА_11 про те, що вони не були повноважні приймати рішення про передачу в оренду приміщень і від їх дій вирішення питання не залежить.
Після аналізу безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд встановив що, з прокуратури м. Харкова в Дзержинський районний суд м. Харкова надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження реєстраційний номер 0000349 від 12.12.2013 за фактом підбурення до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища та за фактом прийняття службовою особою пропозиції отримати неправомірну вигоду за вчинення такою особою в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища стосовно ОСОБА_7 , тобто за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.369 КК України і ч.1 ст.368 КК України, який склав слідчий СУ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_14 та затвердив 25 березня 2014 року старший прокурор прокуратури міста Харкова молодший радник юстиції ОСОБА_9 .
Але, під зазначеним реєстраційним номером до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за фактом правопорушення передбаченого ч.4 ст.368 КК України, щодо протиправних дій службових осіб органів місцевого самоврядування, які у змові вимагають неправомірну вигоду за вирішення питання на користь ОСОБА_23 .
Повідомлення про правопорушення, передбачене ч.2 ст.27, ч.2 ст.369 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом або відносно особи про вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища тобто кримінального правопорушення, не вносилося, як випливає з ЄРДР .
А повідомлення про правопорушення передбачене ч.1 ст.368 КК України було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з посиланням на розслідування кримінального провадження, передбаченого саме ч.4 ст. 27, ч. 2 ст. 369 КК України, тобто «правопорушення» не внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, прокурор прокуратури міста Харкова молодший радник юстиції ОСОБА_9 затвердив, та направив до суду обвинувальний акт по не внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань правопорушенню передбаченому ч.4 ст. 27, ч. 2 ст. 369 КК України, правопорушенню передбаченому ч.1 ст.368 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з посиланням на розслідування кримінального провадження, передбаченого саме ч.4 ст. 27, ч. 2 ст. 369 КК України, тобто «правопорушення» не внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, порушив вимоги ч.2,3 ст. 214, ст.291 КПК України, чим перевищив свої службові повноваження, що виразилися в незаконному притягненні до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 .
14.12.2015 прокурором обвинувальний акт був викладений в новій редакції.
Але зазначена нова редакція обвинувального акту надана до суду з порушеннями ст.ст.338, 341 КПК України - прокурор не вказав підстав для зміни обвинувачення в суді.
Також, в порушення вимог ст.ст. 338, 341,191 КПК України, прокурор надав до суду обвинувальний акт, якій не погоджувався з вищестоящим прокурором.
Нова редакція звинувачення від 14.12.2015 відрізняється лише тим, що прокурором внесено відомості про корисливий мотив з боку ОСОБА_7 . Але жодного доказу, які б обґрунтовували б підстави для зміни обвинувачення, а також докази, що підтверджують факти, викладені в обвинувальному акті, прокурором не надано.
Таким чином, даючи оцінку вище зазначеним фактам, суд приходить до висновку про відсутність обвинувального акта, в зв`язку з тим, що від початкового обвинувачення прокурор відмовився, а редакція зміненого обвинувачення складена з грубим порушенням вищевказаних норм КПК України.
Таким чином, суд, керуючись ст.ст. 86, 87 КПК України, визнає очевидно недопустимими та неналежними докази, надані органом обвинувачення та досліджені судом, а саме: покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , протокол огляду місця події від 25 грудня 2013 року (т.1 а.с. 46-48), протокол огляду, позначення та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів (т.1 а.с.82-83), протокол «Про результати контролю за вчиненням злочину спеціального слідчого експерименту» (т.1 а.с. 79-81), протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, видеоконтроль особи від 09.01.2014 (т.1 а.с.163-175), висновок №205 криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин, висновок судово-фоноскопічної експертизи №7 від 19.03.2014 року оскільки вони були отримані з грубим порушенням порядку, встановленого КПК України.
Крім цього, слід зазначити, що у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 26. 04. 2002 року « Про судову практику у справах про хабарництво» відповідальність за одержання хабара можуть нести лише службові особи. При вирішенні питання, чи є та або інша особа службовою, належить керуватися правилами, які викладено в пунктах 1 і 2 примітки до ст. 364 Кримінального кодексу України.
Згідно з даною нормою до службових осіб належать особи, наділені організаційно-розпорядчими та адміністративно - господарськими обов`язками.
Зокрема, організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.
Як убачається із наявної у матеріалах справи посадової інструкції ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 136-138), остання виконувала виключно професійні функції юриста, додатково будь - якими іншими обов`язками чи функціями, в тому числі, організаційно - розпорядчими чи адміністративно господарськими не була наділена.
У п. 2 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.
Як було встановлено у судовому засіданні, такими повноваженнями обвинувачена наділена не була.
Таким чином, ОСОБА_7 ніяким чином не могла бути суб`єктом кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.
Крім цього, за ст. 369 КК України карається злочин: а) або з усіченим складом, коли об`єктивна сторона вичерпується фактом доведення до відома службової особи публічного права пропозиції чи обіцянки надати їй неправомірну вигоду; б) або з формальним складом, коли об`єктивна сторона полягає в наданні такої вигоди і прийнятті (одержанні) хоча б її частини службовою особою.
З моменту вчинення дій злочин вважається закінченим. Таким чином, вчинення злочину, передбаченого ст. 369 КК України вичерпується самим фактом доведення до відома службової особи пропозиції, обіцянки про надання неправомірної вигоди чи фактичним наданням такої.
За ст. 26 КК України співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.
Згідно із ч.2 ст. 29 КК України організатор, підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною ст. 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини КК, яка передбачає злочин, вчинений виконавцем.
Обвинувачення дії ОСОБА_7 кваліфікувало за ч.4 ст.27, ч.2 ст. 369 КК України, тобто, як закінчений злочин, і в той же час не надало жодного доказу якій саме службовій особі, ким була доведена пропозиція чи обіцянка про надання неправомірної вигоди, чи було її надано. В обвинувальному акті прізвище такої особи не зазначено.
З вищевикладеного вбачається, що за наявності особи, яка надає неправомірну вигоду і дії якої кваліфікуються за ст. 369 КК, має бути особа, яка таку вигоду отримала, або ж отримала пропозицію чи обіцянку надання такої вигоди. У даному кримінальному провадженні така особа не встановлена.
Крім цього, правопорушення, які інкриміновані ОСОБА_7 , а саме, підбурення до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища і прийняття службовою особою пропозиції отримати неправомірну вигоду за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища є взаємовиключними, оскільки , як вбачається з обвинувачення, спочатку ОСОБА_7 підбурила ОСОБА_10 до надання неправомірної вигоди невстановленій особі, а потім, отримала від неї пропозицію отримання неправомірної вигоди, що виходить за рамки будь-якої логіки, вже не кажучи про обґрунтованість обвинувачення.
Крім цього, судом встановлено, що відомості зазначені у протоколі огляду місця події від 25 грудня 2013 року (т.1 а.с. 46-48) не узгоджуються із обставинами що зафіксовані на відео зйомці, досліджуваної судом за клопотанням сторони захисту і свідчать про те, що характер дій слідчого, оперуповноважених ВДСБЕЗ ХМУ УМВС України в Харківській області, прокурора прокуратури міста Харкова ОСОБА_5 , що здійснював процесуальне керівництво по кримінальному провадженню, свідчить про затримання ОСОБА_7 , її допит, обшук, тимчасовий доступ до речей і документів, огляд речей і документів, відібрання біологічних зразків, а не в якій мірі огляді місцевості.
Так, на 2 хвилині 49 секунді зазначеного запису вбачається, як учасники слідчої дії розуміючи що поруч з ОСОБА_31 знаходяться малолітні діти і при проведенні будь-яких з нею слідчих дій вона буде підкоряться їм, побоюючись налякати дітей, використали дані обставини, здійснюючи на неї таким чином психологічний тиск.
Крім цього, на 1 хвилині 24 секунді зазначеного запису вбачається, як ОСОБА_14 встановлює її анкетні дані, обставини перебування її у вказаному місці, отримання від кого-небудь будь-яких предметів, фактично здійснює допит ОСОБА_7 . При цьому, він не роз`яснює ОСОБА_7 її права, не повідомляє її про процесуальне становище, в тому числі не роз`яснює їй Конституційне право на юридичну допомогу.
Також у протоколі огляду місця події відображено, що ОСОБА_7 , нібито, добровільно передала слідчому файл з документами й грішми, однак на 2 хвилині 49 секунді зазначеного запису вбачається, як ОСОБА_24 забирає з рук ОСОБА_7 пакет де знаходилися гроші та копії документів.
Крім цього, на 7 хвилині 19 секунді зазначеного запису вбачається що відібрання біологічних зразків, а фактично освідування особи ( ОСОБА_7 ), відбувалося в ході огляду місця події, а не як це відображено у протоколі контролю за злочином (т.1 а.с. 79-81) та проведено з порушенням ст. 241 КПК України, неуповноваженою особою (оперуповноваженим), за відсутності відповідної постанови слідчого або прокурора, у особи, без процесуального статусу. При цьому присутній прокурор ОСОБА_5 .
На 3 хвилині 50 секунді зазначеного запису учасники слідчої дії ведуть про це мову.
Відібрані зразки, в порушення ст.105,106,223 КПК України не долучені до протоколу огляду місця події.
Крім цього, як зазначено у протоколі огляду місця події його складено слідчим ОСОБА_14 з дотриманням вимог ст.ст. 234, 237, 223 КПК України.
Але, норми ст.ст. 234, 237 КПК України передбачають порядок проведення обшуку, та огляду житла чи іншого володіння особи, яки відповідно до ч.2 цих статей здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Така ухвала слідчого судді в матеріалах провадження відсутня.
Крім цього, відповідно до вимог ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою особою. Під таким наказом слід розуміти і усну вказівку слідчого, згідно з якою особа повинна залишатись поруч з ним.
В момент затримання особи настають юридичні наслідки, пов`язані з затриманням, в тому числі затримана особа набуває статусу підозрюваного з правами, передбаченими ст.42 КПК України (рішення ЄСПЛ у справах Смолика проти України, №11778/05 від 19 січня 2012 року, Савіна проти України, №34725/08 від 16 лютого 2012 року).
ОСОБА_7 в свою чергу підкорившись вимозі працівників міліції, була обмежена права вільного пересування, обмежена у своїх правах, зокрема вільного спілкування по телефону, тобто була фактично затримана. Про що свідчить також той факт, що слідчій заборонив її спілкуватися по телефону (частина запису: від 6 хв. 30 сек. до 6 хв. 42 сек.), але вона також була позбавлена і прав передбачених ст.42 КПК України.
Даючи оцінку зазначеним фактам суд погоджується з доводами обвинуваченої і її захисника про те, що ОСОБА_7 не перешкоджала діям слідчого та співробітників міліції, не робила ніяких заяв, так як з нею були діти, і вона боялася їх налякати.
А дії учасників слідчої дії, за участю прокурора носять характер психологічного тиску на ОСОБА_7 .
Проведення слідчий дії неуповноваженими особами, оскільки, згідно з повідомленням начальника ВДСБЕЗ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_32 оперуповноважені ОСОБА_27 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 були направлені для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні за фактом ч.4 ст.368 КК України лише 26.12.2013.
Таким чином, відеозапис слідчої дії, оформленої протоколом огляду місця події є очевидним та безспірним доказом грубого порушення Конституції України, конституційного права на захист та статей 104, 159, 223, 236, 237, 241, 245 кримінального -процесуального кодексу України.
Крім цього надаючи оцінку фактичним данім зафіксованим в протоколі «Про результати контролю за вчиненням злочину» (т. 1 а.с. 79-81) суд погоджується з доводами обвинуваченої та її захисника в тому що вказана негласна слідча дія проводилась в ході розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом правопорушення передбаченого ч.4 ст.368 КК України за реєстраційним номером 0000349 від 12.12.2013, в порушення вимог ст. 257 КПК України, інформація отримана в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії в кримінальному провадженні без Ухвали слідчого судді, в порушення вимог ст. 271 КПК України зазначена негласна слідча дія проводилася за фактом правопорушення передбаченого ч.4 ст.368 КК України, який є закінченим складом з моменту вимагання, в порушення вимог ст. 271 КПК України в матеріалах кримінального провадження відсутня відповідна постанова прокурора, прокурором не виконано вимоги ч. 8 ст. 271 КПК України, щодо недопущення провокації до скоєння злочину і отримання ухвали слідчого судді на проведення зазначеної дії в разі можливого обмеження конституційних прав і свобод, яке відбулося щодо ОСОБА_7 .
Також, суд погоджується з доводами обвинуваченої та її захисника, що в протокол «Про результати контролю за вчиненням злочину» внесені неправдиві відомості про відмову ОСОБА_7 підписати даний протокол і свідчить про перевищення службових повноважень з боку працівників правоохоронних органів, прокурора прокуратурі м. Харкова ОСОБА_5 , формування штучних доказів, та провокаційних дій, з боку правоохоронних органів: протокол, як в ньому зазначено, був складений «в присутності ОСОБА_7 … їй прочитаний,... ОСОБА_7 від підпису відмовилась», що неможливо, виходячи з того, що розпочато складання протоколу з 16.30, а закінчено об 19.30, що не можливо було виконати, оскільки, особа, яка складала протокол, знаходилась в цей же час на огляді місця події. Також протокол містить суперечливі відомості щодо суми грошей: отриманих ОСОБА_10 для передачі суму - 2300 грн., та переданих нею ОСОБА_7 - 3200 грн.
Тобто, протокол «Про результати контролю за вчиненням злочину» є сфальсифікованим і свідчить про перевищення службових повноважень з боку працівників правоохоронних органів а самі дії є провокаційними, проведеними з порушенням вищезазначених норм КПК України.
Крім цього, слід зазначити, що в «Протоколі огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр» відображено, що в приміщенні ХМУ ГУМВС України в Харківській області 25.12.2013 в період часу з 16.30 до 17.20 год. в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , ОСОБА_10 оперуповноважений ВДСБЕЗ ХМУ України в Харківській області майор міліції ОСОБА_27 провів огляд заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр. Також в протоколі є підписи від імені понятих та ОСОБА_10 .
Але, відповідно до інформації про відвідувачів ХМУ ГУМВС України в Харківській області отриманої на адвокатський запит ОСОБА_22 перебувала в приміщенні ХМУ ГУМВС України в Харківській області з 16 год. 50 хв. до 17 год. 35 хв., що свідчить про те що вона не була присутня при проведенні слідчої дії в повному обсязі, а ОСОБА_10 перебувала в приміщенні ХМУ ГУМВС України в Харківській області з 21 год. 00 хв. до 22 год. 30 хв., тобто вона не була присутня при проведенні слідчої дії взагалі.
Крім цього, в протоколі не відображений факт передачі зазначених грошових коштів ОСОБА_10 .
Разом з цим, з інформації ГУМВС України в Харківській області отриманої на адвокатський запит випливає, що грошові кошти для здійснення слідчих дій по даному кримінальному провадженню матеріально відповідальній особі ХМУ ГУМВС України в Харківській області не видавались.
Прокурор не зміг надати для огляду суду гроші про які викладено в протоколі.
Юридичне походження коштів, які ОСОБА_10 передала ОСОБА_7 котрі з згодом у останній було вилучено в матеріалах кримінального провадження не закріплено.
Вказані кошти, незважаючи на те, що на них накладено арешт, до матеріалів кримінального провадження не долучені, речовими доказами вони також не визнані.
Таким чином, з вищенаведених фактів вбачається, що огляд, помітка та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр не проводилися.
Таким чином, суд не може не погодиться з доводами обвинуваченої ОСОБА_7 і її захисника про те, що дана слідча дія не проводилася. Що ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_10 надають свідчення узгоджені з органом досудового розслідування. Їх свідчення, дані суду, суперечать один одному. Так як вони говорять про те, що вони заходили в приміщення по черзі, але в той же час з їх свідчень випливає, що ввійшовши в кабінет, де проводилася слідча дія, там вже знаходилася ОСОБА_10 і друга понята. Чого не могло бути виходячи з вищевказаних обставин. Це пояснюється тим, що слідчий ОСОБА_14 за допомогою ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_10 штучно створювали кримінальне правопорушення та штучні докази до нього.
Крім цього, з реєстру прийнятих під час досудового розслідування процесуальних рішень (№4) вбачається, що слідчим ОСОБА_14 16.12.2013 винесено постанову про використання конфіденційного співробітництва. Але ч.1 ст.272 КК України надає вичерпний перелік підстав для використання конфіденційного співробітництва (розкриття діяльності організованої групи чи злочинної організації). В інших випадках використання цивільних осіб для конфіденційного співробітництва при розкритті злочину заборонено.
Створення штучних доказів і провокаційні дії з боку співробітників правоохоронних органів підтверджують ще й ті обставини, що 23 грудня 2013 року старший слідчий ОСОБА_14 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова, з проханням надати дозвіл на проведення обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_7 з метою відшукання та вилучення заздалегідь ідентифікованих засобів, отриманих від ОСОБА_10 .
Слідчим суддею було відмовлено в задоволенні клопотання.
Але, станом на 23 грудня 2013 року ОСОБА_10 не передавала і не збиралась передавати ОСОБА_7 ніякі ідентифіковані кошти. Крім цього, з обвинувального акту випливає, що ОСОБА_7 нібито прийняла пропозицію отримати від ОСОБА_10 грошові кошти 24 грудня 2013 року. Тоді логічно виникає питання, що ж збиралися у неї в службовому кабінеті шукати слідчий ОСОБА_14 і прокурор ОСОБА_5 . Дані обставини також підтверджую доводи обвинуваченої ОСОБА_7 і її захисника про те, що стосовно неї було скоєно провокаційні дії.
Подібні дії співробітників міліції і використання їх результатів в кримінальному процесі призводять до того, що непоправно підривається принцип справедливості судового розгляду.
Ситуація, коли щодо особи, відбуваються провокаційні дії співробітниками правоохоронних органів, за згодою співробітників прокуратури, створюється імітація вчинення особою кримінального правопорушення, а потім особа притягується до кримінальної відповідальності за це, не відповідає справедливому судовому розгляду.
Стороною обвинувачення не було надано достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б не тільки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.369 КК України і ч.1 ст.368 КК України, а і наявністю події даних кримінальних правопорушень.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, яка проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами не заперечувала, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів не тільки причетності обвинуваченої ОСОБА_7 до злочину, в якому вона обвинувачується, а й наявність самих кримінальних правопорушень.
Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№ 475/97-ВР). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.» (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Згідно із ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа.
Керуючись п. 1 ч.7 ст.284, ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. 62 Конституції України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати невинуватою в інкримінованих їй кримінальних правопорушення передбачених ч.4 ст. 27, ч. 2 ст. 369, ч.1 ст.368 КК України та виправдати.
У відповідності до ст. 124 КПК України процесуальні витрати у розмірі 4924, 20 грн. віднести за рахунок держави у зв`язку з ухваленням судом виправдовувального вироку.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: