Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Малин Житомирської області, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

судимого вироком Голосіївського районного суду м. Києва

від 18.04.2013 року за ч.3 ст.190 КК України на 4 роки позбавлення волі,

на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18.04.2013 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. На підставі ст.76 КК України на нього покладено такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без

_______________________________________

Справа № 11-кп/796/668/2016
Категорія: ст.537 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1
дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

21.08.2015 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло подання інспектора Святошинського РВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2015 року подання задоволено. ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання. Також оголошено розшук засудженого.

В апеляційній скарзі з доповненнями, поданій в інтересах ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання інспектора Святошинського РВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області.

Захисник вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не виконував обов`язки, покладені на нього вироком суду, не відповідають фактичним обставинам провадження. Зазначає, що судом не враховано, що засуджений у період з 01.07.2013 року по 06.04.2015 року беззаперечно виконував ці обов`язки, а з 07.03.2015 року по 01.04.2015 року щодо ОСОБА_7 здійснювалося досудове розслідування Шевченківськім РУ ГУ МВС України у м. Києві за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та судовий розгляд. Отже, засуджений був обтяжений певними процесуальними обов`язками і перебував у лікувальному закладі, де проходив курс лікування від наркотичної залежності. При цьому, з слів ОСОБА_7 , слідчий повідомив йому, що до відділу КВІ з`являтися не потрібно, а інспектор КВІ не вжив достатніх заходів для роз`яснення вимог до його подальшої поведінки. Тому, на думку захисника, саме бездіяльність інспектора стала причиною того, що засуджений опинився в умовах правової невизначеності.
Звертає увагу на те, що про дату, час і місце судового засідання засуджений належним чином повідомлений не був, оскільки повістку про судовий виклик на 10 годину 07.09.2015 року отримав у день судового засідання, що підтверджується підписом ОСОБА_7 на рекомендованому повідомленні, а тому не прибув до суду. Відомості про повідомлення засудженого про дату, час і місце судового розгляду на 23.12.2015 року матеріали провадження не містять, і причини його неприбуття судом не встановлювалися, внаслідок чого суд, розглянувши подання без участі ОСОБА_7 , істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_6 і засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити частково, з таких підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.537, ч.ч.3, 4 ст.539 КПК України питання, які вирішуються судом під час виконання вироку, в тому числі про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, розглядається суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду подання повідомляється орган, що здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно з ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно з ч.8 ст.135 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.
Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було, про що обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі захисник.
Так, приймаючи рішення про направлення засудженого ОСОБА_7 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком, суд мотивував свої висновки тим, що засуджений не виконав покладені на нього обов`язки, оскільки систематично не з`являвся на реєстрацію без поважних причин, щодо ОСОБА_7 здійснювалося кримінальне провадження за ч.1 ст.309 КК України із звільненням в подальшому від кримінальної відповідальності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, повідомлення про розгляд подання на 10 годину 07.09.2015 року ОСОБА_7 отримав у цей же день (а.с.4, 5), тобто із запізненням. Відомості ж щодо повідомлення про розгляд подання на 23.12.2015 року, коли було ухвалено оскаржуване рішення, взагалі, відсутні, і подання розглянуто без участі засудженого за наявності достовірних даних про його місце проживання, чим позбавлено його можливості надати відомості на спростування обставин, що викладені в поданні.
Крім того, відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції межах апеляційної скарги. Однак суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, а також якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ст.343 КПК України секретар судового засідання повідомляє про здійснення повного фіксування судового розгляду, а також про умови фіксування судового засідання.
Всупереч цим вимогам закону, розглядаючи подання, суд першої інстанції не забезпечив фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів, відібравши від прокурора та представника КВІ заяви про те, що їм роз`яснено положення статті 107 КПК України, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді є обов`язковим, їх незастосування тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, однак вони клопотання про фіксування за допомогою технічних засобів не заявляють (а.с.12).
При цьому колегія суддів зауважує, що технічні засоби фіксування застосовуються за клопотанням учасників процесуальної дії під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею. І під час вирішення питання, яке було предметом даного судового розгляду, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження є обов`язковим.
Згідно з ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду подання суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши подання без участі засудженого і не вживши передбачених законом заходів для його повідомлення про час та місце судового розгляду, а також не забезпечив фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів, а тому ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.409, 412, 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду належить з дотриманням вимог закону з`ясувати, чи відповідають викладені в поданні інспектора КВІ дані про систематичне невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, фактичним обставинам провадження, і, в залежності від встановленого, ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направлено його для відбування покарання, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3