печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6449/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчий центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 05.02.2016 про відмову у визнанні потерпілим, у рамках кримінального провадження № 0002847,

В С Т А Н О В И В :

15.02.2016 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 05.02.2016 про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, що подала скаргу ОСОБА_4 посилається на те, що ним та за підписом ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України 02.02.2016 подано клопотання про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні, в подальшому постановою прокурора від 05.02.2016 відмовлено у визнанні потерпілою стороною, вважаючи дану постанову необґрунтованою та незаконною, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати слідчого визнати потерпілим в кримінальному провадженні № 0002847.

У судовому засіданні представник особа, що подала скаргу ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити, посилаючись на її обґрунтованість.

Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник Генеральної прокуратури України, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак суд визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника особи, що подала скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002847 від 28.12.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365 КК України.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 05.02.2016 у задоволенні заяви ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про залучення ОСОБА_5 в якості потерпілого відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні потерпілим прокурор зазначав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не надали документів на підтвердження заподіяння моральної шкоди та які тяжкі наслідки наступили для здоров`я. Вказує, що в ході досудового розслідування фактів спричинення фізичної, моральної та матеріальної шкоди ОСОБА_5 саме неправомірними діями працівників правоохоронного органу під час затримання та переміщення останнього не встановлено.

З таким висновком прокурора погодитися не є за можливе виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 05.02.2016, остання не містить викладу обставин або вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується констатуванням факту, що є нібито встановленим під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, що не здобуто фактів спричинення фізичної, моральної та матеріальної шкоди ОСОБА_5 діями працівників правоохоронних органів, проте містить посилання прокурора на законність таких дій, тобто вбачається з висновку прокурора встановлення фактів відсутності спричинення шкоди останньому та невинуватості осіб у кримінальному провадженні.

Разом з тим, всупереч положенням ч. 2 ст. 55 КПК України постанова слідчого належним чином невмотивована та не містить обґрунтованого висновку про те, з яких даних прокурор встановив наявність підстав для відмови у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002847, зокрема, які саме докази є належними та достатніми для встановлення обставин відсутності заподіяння останньому фізичної, моральної та матеріальної шкоди.

Отже, є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 в межах кримінального провадження повинен здобути статус потерпілої особи.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення вимог скарги та скасування постанови прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 05.02.2016 про відмову у визнанні потерпілим та із зобов`язанням сторони обвинувачення визнати ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні, у порядку визначеному ст. 55 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчий центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 05.02.2016 про відмову у визнанні потерпілим, у рамках кримінального провадження № 0002847 задовольнити.

Постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчий центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 05.02.2016 про відмову у визнанні потерпілим скасувати.

Зобов`язати сторону обвинувачення у кримінальному провадженні № 0002847 визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002847 та вчинити дії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1