Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08.06.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Серники Зарічненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0000268, з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника- адвоката ОСОБА_8

підозрюваного - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08.06.2016 року клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Рівненській області задоволено та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.07.2016 року.

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 17 жовтня 2014 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи в лісному масиві поблизу с. Бір Зарічненського району Рівненської області, умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_9 - єгерю ТОВ «Лісопереробна компанія», здійснив у його сторону два одночасні постріли із двохствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ИЖ-49», серії НОМЕР_1 , 16-го калібру, який у той же час знаходився перед ним у вертикальному, дещо зігнутому, положенні на відстані близько 6 метрів та намагався перешкодити незаконним діям останнього щодо полювання.

Однак, злочин ОСОБА_6 не було закінчено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки внаслідок здійснених ним пострілів, одна із куль влучила у нижній ствол двохствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ТОЗ-34ЕР» із серійним номером НОМЕР_2 , 12-го калібру, яка знаходилась на лівому плечі ОСОБА_9 . В результаті чого на поверхні двохствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ТОЗ-34ЕР» із серійним номером НОМЕР_3 калібру наявне дотичне вогнепальне пошкодження, утворене в результаті пострілу монолітним снарядом.

Продовжуючи зупиняти злочинні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_9 підбіг до нього, та маючи право на необхідну оборону, не перевищуючи при цьому її меж, під час подолання фізичного опору останнього, відібрав у ОСОБА_6 двохствольну гладкоствольну мисливську рушницю моделі «ИЖ-49», серії НОМЕР_1 , 16-го калібру, яку того ж дня, добровільно видав працівникам Зарічненського РВ УМВС України в Рівненській області, повідомивши їх про вищевказану подію.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник- адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Доводить, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу не врахував особу ОСОБА_6 та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які просять ухвалу суду скасувати та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, доводи прокурора про залишення ухвали суду без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали клопотання та викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Із клопотання та долучених до нього додатків матеріалів справи вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Разом з тим, на думку колегії суддів, в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_6 на час оголошення його у розшук знаходився на офіційному лікуванні в м.Одема та м.Київ, є людиною похилого віку, за станом здоров`я потребує постійного медичного нагляду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_6 може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.181, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08.06.2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 скасувати.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт цілодобово в строк до 07 липня 2016 року із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_6 здати на зберігання в СУ ГУНП в Рівненській області свій паспорт.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2