печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.10.2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001637 від 04.03.2016р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, студента 3 курсу Комунального вищого навчального закладу Київської обласної ради «Білоцерківський гуманітарно-педагогічний коледж», не одруженого, не судимого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
03.03.2016р. приблизно об 11 год 50 хв ОСОБА_4 , знаходячись у торговому залі магазину «Буква», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 13, вирішив таємно викрасти з даного магазину чуже майно, з метою чого приблизно об 11 год 52 хв, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи в торговому залі вказаного книжкового магазину, заховав книгу Грегори Дэвид Робертс «Тень горы», ISBN НОМЕР_1 , штрих-код 003, вартістю 216,00 грн, яка була упакована у прозору поліетиленову плівку, що належить ТОВ «БУКВА. Українська національна мережа», за пояс джинсових брюк, накривши поверх светром та курткою. Маючи намір таємно викрасти зазначене чуже майно, ОСОБА_4 03.03.2016р. приблизно о 12 год 20 хв, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме винести викрадене майно та розпорядитися ним не розрахувавшись на касі, направився до виходу із торгового залу, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони магазину «Буква», разом із наявним при ньому чужим майном, що він намагався таємно викрасти.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна - крадіжку майна, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

24.03.2016 року між представником потерпілого ТОВ «БУКВА. Українська національна мережа» ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження представника потерпілого в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

У судовому засіданні прокурор та обвинувачений на затвердженні угоди наполягали, представник потерпілого ОСОБА_5 , в судове засідання не з,явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутністю, на затвердженні угоди наполягає, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Вислухавши обвинуваченого, думку прокурора, вивчивши заяву представника потерпілого ОСОБА_5 , які просять суд затвердити угоду про примирення, перевіривши зміст угоди про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 470, 471 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано у обвинуваченого, що він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, судом з`ясовано, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення за ініціативою потерпілого, підозрюваного.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що протиправні дії вчинив в силу свого легковажного ставлення до вчинених дій, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, на момент розгляду справи в суді навчається та одночасно займається створенням сайтів та отримує доходи за виконану роботу через інтернет-ресурс, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставини, які пом`якшують покарання, якими суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн, покаранню встановленому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, та загальним засадам призначення покарання, передбаченим кримінальним законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена 24.03.2016р. угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314,368,370,371,374,468,469,471,473-476 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 24.03.2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001637 від 04.03.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене згідно угоди про примирення від 24.03.2016р. покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ у вигляді вилученої у ОСОБА_4 книги Грегори Дэвид Робертс «Тень горы», ISBN 978-5-389-10500-3 01, штрих-код 003, яка передана на відповідальне збереження представнику потерпілого ТОВ «БУКВА. Українська національна мережа», залишити ТОВ «БУКВА. Українська національна мережа» за належністю.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1