У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 9 червня 2016 року заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 6 квітня 2015 року ОСОБА_1 засуджено за частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності, на строк 2 роки і на підставі статті 75 КК його звільнено від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням та іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області від 8 червня 2015 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2016 року судові рішення щодо ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову скасовано і призначено в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. У решті судові рішення залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою (без дати), яка надійшла 03.06.2016 року, про перегляд постановлених щодо нього судових рішень на підставі статей 444-451 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). У цій заяві він порушує питання про скасування ухвали суду касаційної інстанції щодо нього від 2 березня 2016 року з направленням справи на новий касаційний розгляд.

6 червня 2016 року до Верховного Суду України надійшла додаткова заява засудженого ОСОБА_1 від 1 червня 2016 року про перегляд на підставі статті 445 КПК постановлених щодо нього судових рішень, в якій заявник просить скасувати ці рішення та закрити кримінальне провадження за частиною 1 статті 367 КК у зв'язку з відсутністю в діянні складу цього кримінального правопорушення.

У заявах засуджений посилається на допущену по справі неповноту і неправильність досудового і судового слідства, неправильну оцінку судом доказів, безпідставність визнання його службовою особою - суб'єктом злочину. Також зазначає про суперечливість доказів і про те, що висновки судів, на його думку, ґрунтуються на припущеннях і зроблені без оцінки доводів, наведених ним на свій захист, що призвело до неправильного встановлення фактичних обставин по справі й ухваленню незаконних рішень щодо його винуватості у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що по справі допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, зокрема, вимог статей 22, 23, 94, 95, 370 КПК.

До своєї заяви ОСОБА_1 долучає копії постановлених щодо нього судових рішень і отриману з ЄДРСР ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2014 року, якою залишено без зміни виправдувальний вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 8 квітня 2014 року щодо ОСОБИ 7, яка обвинувачувалась у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 367 КК.

На думку заявника, справи щодо нього і ОСОБИ 7 є подібними, однак по них ухвалені різні за змістом рішення суду касаційної інстанції, що свідчить про неоднакове застосування одних і тих самих норм закону про кримінальну відповідальність - частини 1 статті 367 КК і норм кримінального процесуального кодексу.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву засудженого та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження з перегляду Верховним Судом України судових рішень щодо заявника відсутні.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У пунктах 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 445 КПК визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положень зазначених статей КПК до компетенції Верховного Суду України не входить розгляд помилок щодо фактів чи порушень кримінальних процесуальних норм та іншого законодавства України, нібито допущених судами першої та апеляційної інстанцій. Верховний Суд України має лише повноваження визначати правильність/неправильність тлумачення та застосування судом касаційної інстанції норм матеріального чи процесуального права за особливих вимог та застережень, визначених конкретними підставами перегляду судових рішень за статтею 445 КПК.

При цьому підстави, визначені пунктами 1, 2 частини 1 статті 445 КПК, передбачають необхідність здійснення заявником порівняння оспорюваного ним рішення суду касаційної інстанції з іншим рішенням цього ж суду на предмет однаковості/неоднаковості застосування ним однієї і тієї самої норми закону про кримінальну відповідальність у подібних правовідносинах (п.1), або однієї і тієї самої норми Кримінального процесуального кодексу (п.2), що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Як убачається із заяв ОСОБА_1, він не послався на конкретний пункт частини 1 статті 445 КПК, за яким вважає наявною підставу для перегляду судових рішень Верховним Судом України; не навів, в чому вбачає подібність правовідносин в оспорюваному та порівнювальному рішенні суду касаційної інстанції; не висловив обґрунтувань неоднаковості застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

Із заяв засудженого видно, що він фактично, надаючи свою оцінку обставинам по справі та доказам, по суті оспорює встановлені судом першої інстанції факти, зазначає про незаконність судових рішень щодо нього й порушує питання про повторний касаційний розгляд його справи, що за вимогами статті 445 КПК не є підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Водночас, з наданих заявником ухвал суду касаційної інстанції вбачається, що в одному випадку суд факту встановив наявність події і складу злочину в діях заявника і засудив його, а в іншому випадку - встановив відсутність зазначених обставин в діях ОСОБИ 7 і виправдав її. При цьому суд касаційної інстанції, надаючи оцінку правильності висновків судів щодо ОСОБИ 7, не висловлювався щодо застосування/незастосування норм статей 22, 23, 94, 95, 370 КПК, на що посилається у заявах засуджений ОСОБА_1

З огляду на викладене, заяви ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому колегія суддів не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

На підставі наведеного та керуючись статтею 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_1 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявами про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо нього, у тому числі й ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4