1Справа № 335/2259/16-к 1-кс/335/1447/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_5 , захисник підозрюваного ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на незаконне затримання особи в порядку статті 206 КПК України.
20 лютого 2016 року слідчим Орджонікідзевського відділення Ленінського відділу Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 був затриманий громадянин ОСОБА_6 , про що складений відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у злочину в якому зазначено фактичний час затримання - 20 година 45 хвилин.
На підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Запорізькій області від 21 лютого 2016 року, ОСОБА_5 доручено здійснити захист затриманої особи.
При прибутті до відділу поліції, адвокатом з`ясовано, що слідчим у протоколі про не було зазначено підстав для затримання, відповідно до вимог статті 208 КПК України.
Крім того, при затриманні ОСОБА_6 відділом поліції порушено приписи ст. 213 КПК України, а саме затримання особи, підозрюваної у злочину відбулося о 20 годині 45 хвилин, а відповідний орган було повідомлено лише о 00 годині 00 хвилин., тобто зі спливом більш аніж трьох годин.
З огляду на зазначене, адвокат ОСОБА_5 просить визнати дії слідчого Орджонікідзевського відділення Ленінського відділу Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 щодо затримання ОСОБА_6 незаконними та зобов`язати додержання прав особи.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав скаргу із викладених у ній підстав.
Слідчий ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі, зазначивши про її безпідставність.
Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дану заяву без застосування технічних засобів фіксування.
Вислухавши пояснення адвоката та думку слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
20 лютого 2016 року слідчим Орджонікідзевського відділення Ленінського відділу Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину відносно ОСОБА_6 .
Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Запорізькій області від 21 лютого 2016 року № 008-0000679, призначено адвоката ОСОБА_5 для надання безоплатної правової допомоги у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених статтями 46, 47 КПК України, ОСОБА_6 затриманому в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно статті 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виключно у випадку, якщо підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при обранні запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.
Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Відповідно до ч. 1 т. 213 КПК України, уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. У разі неприбуття у встановлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 20 лютого 2016 року складеного за участю понятих, до при його складанні слідчим дотримані вимоги ст. 208 КПК України, в ньому зазначено і місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу, підстави затримання, результати особистого обшуку, тощо.
Затриманому ОСОБА_6 повідомлено та зрозуміли підстави затримання. Роз`яснено права відповідно до вимог ч. 3 ст. 42 КПК України, обов`язки згідно ч. 7 ст. 42 КПК України. Крім того, згідно ч. 1 ст. 213 КПК України, повідомлено про затримання орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ознайомившись з підставами затримання, правами і обов`язками будь-яких зауваження доповнень чи клопотань ОСОБА_6 не мав. Протокол про затримання підписаний особою, яка його склала, затриманим та понятими.
Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
З поданих матеріалів не вбачаються порушення дій органу Національної поліції під часзатримання 20 лютого 2016 року ОСОБА_6 або складання протоколу від 20 лютого 2016 року про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
Слідчий суддя переконливий, що при затриманні особи, підозрюваної у злочину, ОСОБА_6 слідчий діяв відповідно до вимог параграфа 2 глави 18 КПК України і ніякі норми діючого законодавства ним не порушено, вимоги скарги не ґрунтуються на законі.
Таким чином, з урахуванням відсутності правових підстав для задоволення вимог захисника адвоката ОСОБА_5 , скарга на незаконне затримання особи в порядку статті 206 КПК України підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1