Справа № 495/1402/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород Дністровський, Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітню дитину 2013 року народження, офіційно не працює, раніше судимого:

-03.03.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.190 ч. 1, ст. 190 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

- 25.01.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 190 ч.2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років та 1 місяця обмеження волі,

Зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ст. 190 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

29.01.2016 року приблизно о 15.00 годині, більш точний час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в барі «Зевс», що розташований по вул. Першотравневій, 75, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, побачив раніше не знайомого - потерпілого ОСОБА_5 , який сидів за сусіднім столом. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 запросив потерпілого ОСОБА_5 до свого столу, для того, щоб познайомитись. В ході розмови з обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_5 дістав з карману свій мобільний телефон марки «FLI IQ 4413 Qual», чорного кольору для того, щоб зателефонувати своєму товаришу на якого він чекав в барі. При вигляді вказаного телефону у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний намір на заволодіння зазначеним майном потерпілого ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, з корисливих мотивів, з метою заволодіння мобільним телефоном «FLI IQ 4413 Qual», вартість якого становить 1800 гривень, що знаходився в чохлі чорного кольору зі шкірозамінника в вигляді книжки вартістю 100 гривень, з двома сім-картами мобільного оператора «Лайф» вартістю 15 гривень, з грошовими коштами на рахунку в сумі 10 гривень та мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, з грошовими коштами на рахунку в сумі 12 гривень, шляхом зловживання довірою з боку потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 під приводом подзвонити товаришу, що не відповідало дійсності, попросив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон, на що останній передав йому свій мобільний телефон. Отримавши мобільний телефон обвинувачений ОСОБА_3 вийшов з бару «Зевс» у невідомому напрямку та не повернувся, обернувши незаконно отримане майно на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1957 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 29.01.2016 року о 15.00 годині він із знайомим ОСОБА_6 прийшли до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 . Знаходячись в барі він побачив потерпілого ОСОБА_5 , який сидів за сусіднім столом та запросив його до свого столу для того, щоб познайомитись. Потім вони втрьох вийшли на вулицю покурити де він під приводом зателефонувати товаришу попросив у потерпілого мобільний телефон. ОСОБА_6 та потерпілий повернулися до бару «Зевс», а він пішов в сторону квіткового ринку та повернувся через двадцять хвилин, але потерпілого у барі уже не було. На даний час він повністю повернув потерпілому вартість викраденого майна. Йому відомо, що потерпілий претензій до нього будь-якого характеру не має. Щиро розкаявся у скоєному та просив суворо не карати.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 190 ч.2 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, він знаходиться у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітню дитину 2013 року народження, офіційно не працевлаштований, раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену у встановлені законом строки судимість, знов вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, завдана шкода відшкодована потерпілому ОСОБА_5 у повному обсязі, потерпілий до нього претензій не має та просив покарати на розсуд суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_5 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2016 року.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2016 року у виді 6 (шести) місяців обмеження волі та остаточно йому призначити покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто, з 11.03.2016 року.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ