АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 13 липня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2016 року,

за участі:
прокурора ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Київської міської прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на об`єкт житлової нерухомості (квартири), загальною площею 55, 6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і перебуває у власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту вказаного майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_5 подав в інтересах ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати та прийняти вмотивоване рішення.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_5 зазначає, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без виклику власника майна ОСОБА_6 і лише 06 червня 2016 року його представник отримав копію ухвали слідчого судді.
Стосовно ухвали слідчого судді, то захисник вважає її незаконною. Зокрема, апелянт стверджує, що квартира АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_6 на праві приватної власності. Також представник зазначає, що ОСОБА_6 не є підозрюваним у кримінальному провадженні, не має жодного відношення до нібито шахрайських дій, які були вчинені невідомою групою осіб, щодо ОСОБА_9 , та не причетний до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. На думку апелянта, у клопотанні слідчого відсутні будь-які докази того, що квартиру було придбано за рахунок доходів, здобутих злочинним шляхом чи в результаті вчинення кримінального правопорушення та майно є предметом кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представник власника майна ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді не пропустив, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 01 квітня 2016 року без участі власника майна ОСОБА_6 . Лише 06 червня 2016 року представник власника майна ОСОБА_5 отримав копію ухвали слідчого судді, а 13 червня 2016 року останній направив по пошті до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу. Таким чином, ОСОБА_5 не пропустив п`ятиденний строк апеляційного оскарження.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 інвалід 1 групи з дитинства. У 15-річному віці він відкрив у собі дар бачити і відчувати енергію людей, тим самим має здібності лікувати людей від різних хвороб. З того часу це стало його призванням у житті. Зі слів ОСОБА_9 , за свої послуги він не називає клієнтам суму грошових коштів в якості оплати, кожен залишає йому стільки коштів, скільки вважає за необхідне. Враховуючи, що багато з його пацієнтів є успішні та фінансово забезпечені люди, тому часто дарували ОСОБА_9 коштовні подарунки.
Приблизно у 2011 році одними з його пацієнтів була родина з м. Горлівки Донецької області, зокрема, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 та його донька ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 . З часом вказана родина увійшла до нього в довіру, вони почали тісно товаришувати. Через деякий час, між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 стрімко почалися розвиватися романтичні відносини.
Після укладення шлюбу, ОСОБА_13 переїхала жити до ОСОБА_9 в м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, а згодом, після початку військових дій на території Донецької області, ОСОБА_14 почав проживати у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_15 .
Слід також відзначити, що ОСОБА_13 відразу після укладання шлюбу, почала детально цікавитися справами свого чоловіка та пропонувала самостійно вести збір коштів, які приносили пацієнти в якості оплати.
26 вересня 2015 року ОСОБА_16 , повертаючись з Російської Федерації до свого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , виявив зникнення багатьох своїх дорогоцінних речей, подарунків та грошових коштів. Цього ж дня, аналогічну ситуацію ОСОБА_9 виявив у своїй квартирі. Серед викрадених речей були: комп`ютер марки «APPLE» модель IMAC 27 (ME 089), телевізор марки «LG» (діагональ 42 дюйма), ікони XIX століття - в кількості 2 шт., а також грошові кошти: 100 000 доларів СІНА, 50 000 ЄВРО та 2 000 000 гривень, що зберігались у сейфах.
Під час досудового розслідування, виникає достатньо підстав вважати, що протягом короткого періоду часу, у ОСОБА_13 , яка з серпня 2015 року спільно проживає з ОСОБА_17 , стрімко покращало фінансове становище. Прикладом того, може бути те, що 27 листопада 2015 року ОСОБА_17 , придбав автомобіль SKODA А7 д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2015 року випуску.
Крім того, слід враховувати до уваги інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з якою встановлено, що 02 жовтня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу № 379 була здійснена реєстрація нерухомого майна (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ), який являється братом ОСОБА_18 .
22 березня 2016 року під час проведення обшуку за вказаною адресою, було виявлено та вилучено комп`ютер «APPLE» Serial No.:C02N95R6F8J5 EMC No.:2639, телевізор марки «LG» модель 42LM620T - ZE с.н. НОМЕР_4 , ікони в кількості 2 шт., а також грошові кошти: 2 594,00 доларів США, 52 237,00 гривень та 2 450,00 російських рублів. Також було встановлено, що в помешканні за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , тобто є фактичними користувачами приміщення.
У органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 та ОСОБА_17 , усвідомлюючи наслідки своїх протиправних, шахрайських дій, в подальшому мають намір перераховуватись від органу досудового розслідування.
На даний час, протиправні дії вищезазначених осіб, кваліфікуються за ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Враховуючи, що вид покарання передбачає конфіскацію майна та те, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно підлягає конфіскації для подальшого забезпечення цивільного позову, виникла необхідність у накладанні арешту на нього.

01 квітня 2016 року слідчий СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської міської прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості (квартири), загальною площею 55,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і перебуває у власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2016 року дане клопотання було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № №0000041, про накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості (квартира), загальною площею 55, 6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і перебуває у власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_8 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вказаний об`єкт житлової нерухомості (квартиру), оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості (квартира), загальною площею 55, 6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на об`єкт житлової нерухомості (кварти), загальною площею 55, 6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням вирішення цивільного позову задля наслідків, які мажуть перешкоджати кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищеназвану квартиру, що перебуває у власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської міської прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на об`єкт житлової нерухомості (кварти), загальною площею 55, 6 кв. м., яка складається з: 1-прихожа, 2-санвузол, 3-кухня, 4,5-житлові кімнати, І-лоджія, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і перебуває у власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа №11-сс/796/2079/2016 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_19 Доповідач: ОСОБА_1