Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
30.09.2016
1-кп/394/81/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2016 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новоархангельськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проживаючого АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби.
Злочин вчинено за наступних обставин.
Відповідно до ст. ст. 4, 10, 11, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»» № 1126-VII від 17 березня 2014 року, молодшого сержанта ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації 31 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 1 квітня 2014 року № 39-ос з того ж дня обвинуваченого зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби другої категорії - водія другого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » III категорії (тип Б) військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

17 грудня 2014 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 обвинуваченого призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби другої категорії - водія другого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » III категорії (тип Б).

Будучи військовослужбовцем державної прикордонної служби України, обвинувачений відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 № 551 -XIV (далі Статутів), ст. ст. 1 ч. 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних-Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного - виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

7 жовтня 2014 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 обвинуваченому надано відпустку до 16 жовтня 2014 року, з метою відвідування родини. Разом з тим, обвинувачений, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді дезертирства, тобто нез`явлення з відпустки на службу з метою ухилитися від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, 17 жовтня 2014 року вирішив вчинити дезертирство, тобто не з`явитися на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення дезертирства, тобто нез`явлення на службу до військової частини НОМЕР_1 з метою ухилення від військової служби, обвинувачений 17 жовтня 2014 року не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжував ухилятися від проходження військової служби до моменту звільнення та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 04 лютого 2015 року, проводячи службовий час на власний розсуд за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 та в інших місцях.

Протягом зазначеного періоду ухилення від проходження військової служби обвинувачений органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав, при цьому проводячи службовий час на власний розсуд.

О 10.40 год. 14.01.2016 року обвинуваченого затримано службовими особами Новоархангельського відділення Маловисківського відділу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Обвинуваченийв судовому засіданні винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив, що31.04.2014 року був призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 його було призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби другої категорії - водія другого відділення інспекторів прикордонної служби. В період служби через певний період часу до нього зателефонували рідні та повідомили про те що у його дружини яка на той час була вагітна може відбутися викидень. Після чого він на ім`я свого начальника написав заяву в якій попрохав відпустити його у відпустку, для відвідування родини. 07.10.2014 року був винесений наказ про його відпустку, коли він прибув додому то його дружина знаходилась у лікарні на лікуванні, вона знаходилась на четвертому місяці вагітності. Він постійно навідував свою дружину у лікарні так як, їй потрібна була стороння допомога. Коли закінчився термін відпустки обвинувачений звернувся до військової частини в якій служив та повідомив що у зв`язку з тим що його дружина знаходиться в лікарні попросив продовжити йому відпустку, в чому йому відмовили, і сказали щоб вирішував сам. Після чого він звернувся до місцевого воєнкомата з документами, які зібрав і повідомив що не може повернутися з відпустки так як його дружина знаходиться тривалий час на лікуванні і потребує підтримки, але документи були направленні пізніше в часі. Після народження дитини він взяв всі документи та направив до військової частини. Причиною не прибуття його після відпустки до військової частини є перебування дружини в тяжкому стані та підтримка останньої. 04.02.2015 року його демобілізували. На даний час він проживає разом з народженою дитиною та дружиною, не працює, тому що доглядає за дитиною. Його призвали спочатку на строк сорок п`ять днів, а потім термін служби було продовжено до одного року. Щиро каявся в скоєному, просив суд суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували прокурор, захисник та обвинувачений.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, вчинено відповідно до ст. 12 КК України навмисний злочин середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого суд не знаходить, особу обвинуваченого, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується за місцем проживання та за колишнім місцем проходження служби виключно з позитивної сторони, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а тому суд з урахуванням викладених обставин приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Речові докази та судові витрати по провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Головуючий: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя Новоархангельського
районного суду ОСОБА_1