Справа № 278/3362/15-к
В И Р О К
Іменем України
21 квітня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 278/3362/15-к відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, не судимого,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:
16 серпня 2015 року близько 3 години ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходились біля річки Тетерів приблизно 10 метрів від берега та приблизно 45 метрів від домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , де у вказаних місці та час вони побачили на березі мопед марки «Мустанг МТ-50», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , вступили в злочинну змову, спрямовану на незаконне заволодіння вказаним мопедом.
Реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 з ОСОБА_6 у вказаний час та місці підійшли до мопеду марки «Мустанг МТ-50», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 4930 грн. 13 коп. та завели даний мопед до ділянки місцевості поблизу будинку ОСОБА_5 по вул. Молодіжній, 39 в с. Слобода-Селець Житомирського району, та залишили мопед на вищевказаному місці, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, що належить ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому діянні визнав повністю та показав, що 16.08.2015 вночі йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про те, що якась особа проникла до його подвір`я в с. Слобода-Селець. Обвинувачений зібрав знайомих хлопців з села та разом поїхали до ОСОБА_6 . Останній розповів, що до їх подвір`я проникла якась особа. Тоді обвинувачений із ОСОБА_6 вирішили піти шукати крадія до річки. Спустились із ОСОБА_6 до річки Тетерів, де побачили мопед, якій лежав на березі. Тоді разом із ОСОБА_6 почали гукати господаря мопеда, однак ніхто не обізвався. Із ОСОБА_6 підняли мопед, обвинувачений сфотографував його на телефон. Вирішили із ОСОБА_6 , що оскільки власник мопеда можливо причетний до проникнення на подвір`я ОСОБА_6 , то вирішили відвести цей мопед до будинку обвинуваченого з метою встановлення його власника. Коли вели мопед, в селі зустріли друзів, після чого ОСОБА_6 пішов додому, а обвинувачений завів мопед до себе додому. Тієї ж ночі до нього додому прийшли міліціонери разом із ОСОБА_6 , яким обвинувачений видав мопед. Наполягає, що умислу на крадіжку мопеду не мав.
Свої показання обвинувачений ОСОБА_5 деталізував під час слідчого експерименту (т. 1 а.п. 112-120).
Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому діянні визнав повністю та показав, що 16.08.2015 вночі його сестра ОСОБА_9 повідомила про крадіжку білизни з її подвір`я у с. Слобода-Селець. Зателефонував ОСОБА_5 та почали із ним шукати крадія, спустились до річки Тетерів, де побачили мопед, який лежав на ніжці. Вони із ОСОБА_5 вирішили, що цей мопед належить крадію, і той його покинув, тікаючи від переслідування. Господаря мопеда поруч не було. В цей час до них підходив їх знайомий на ім`я ОСОБА_10 та порадив залишити мопед в місці виявлення. Після цього ОСОБА_5 пофотографував цей мопед та зламав замок на кермі. З метою виявлення у подальшому власника мопеда із ОСОБА_5 відвели цей мопед до зупинки, та обвинувачений пішов додому. Близько 6-ї ранку до обвинуваченого додому прийшли працівники міліції з приводу крадіжки мопеда. Обвинувачений розповів їм вищевикладене та разом із ними пішли до ОСОБА_5 , в якого було виявлено мопед. У вчиненому кається.
Свої показання обвинувачений ОСОБА_6 деталізував під час слідчого експерименту (т. 2 а.п. 147-167).
Окрім повного визнання вини обвинуваченими, їх вина у вчиненні вищезазначеного діяння підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів.
Потерпілий ОСОБА_8 показав, що 16.08.2015 він рибалив на р. Тетерів, на риболовлю приїхав власним мопедом, якій залишив на березі річки в кущах, закривши руль мопеда на замок. Виплив на середину річки на човні, через деякий час повернувся на берег, однак мопеда не виявив. На річці ніяких криків не чув, однак бачив двох осіб із ліхтариком. Від місця, де він залишив мопед, вели сліди через городи в село. Пішов по слідах в село, однак мопеда не виявив, тоді звернувся до міліції із заявою про викрадення мопеда. Через деякий час мопед йому було повернуто працівниками міліції, який було виявлено у ОСОБА_5 . У мопеда були пошкодження зламано щиток приладів, однак ОСОБА_5 йому матеріальну шкоду відшкодував в повному обсязі. Претензій до обвинувачених не має, просить суд їх не карати.
Свідок ОСОБА_11 показала, що 15.08.2015 увечері йшла з роботи, зустрілась із ОСОБА_5 . Через деякий час зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що до подвір`я його будинку проникла якась особа. Після цього вона із ОСОБА_5 зустрілась з ОСОБА_6 та поїхали до річки шукати крадія.
Свідок ОСОБА_12 показав, що 15.08.2015 після 22 години йому зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що хтось краде з подвір`я білизну. Через деякий час бачив у селі Слобода-Селець ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із мопедом, які повідомили, що знайшли мопед на річці, гукали власника, однак той не обізвався, тоді вирішили завести мопед до ОСОБА_5 додому.
Свідок ОСОБА_13 показав, що вночі літом 2015 року (точної дати не пам`ятає) він повертався з дискотеки в с. Слобода-Селець. Свідку зателефонував знайомий ОСОБА_5 та повідомив, що знайшов мопед та залишив його вдома для встановлення власника. Наступного ранку о 8-9 годині свідок приходив до ОСОБА_5 додому та бачив мопед, а також фотографував його.
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також підтверджується даними:
- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.08.2015, з якого вбачається, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_8 заявив про таємне викрадення його мопеда марки Мустанг на березі річки Тетерів невідомою особою (т. 1 а.п. 8);
- протоколу огляду місця події від 16.08.2015 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце вчинення злочину ділянка місцевості на березі р. Тетерів поблизу домоволодіння № 50 по вул. Свідерської в с. Слобода-Селець Житомирського району та області, оглянуто з участю потерпілого місце розташування транспортного засобу до його викрадення. З даного протоколу видно, що потерпілий залишив мопед на відстані приблизно 20-30 м від місця, де він рибалив (т. 1 а.п. 9-10);
- протоколу огляду місця події від 16.08.2015 з фототаблицею до нього, під час якого у подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 виявлено мопед марки «Мустанг» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучено сліди пальців рук з поверхні мопеда (т. 1 а.п. 11-13);
- висновку судової дактилоскопічної експертизи від 18.08.2015 № 196, відповідно до якого два сліди папілярних узорів пальців рук, відкопійовані на стрічку «СТ» № 1 при огляді мопеда на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , залишені лівою та правою долонями ОСОБА_6 , інший слід на стрічці «СТ» № 3 великим пальцем лівої руки ОСОБА_5 (т. 1 а.п. 29-31);
- висновку судової автотоварознавчої експертизи від 19.08.2015 № 67, відповідно до якого ринкова вартість мопеда «Мустанг МТ50» р.н. НОМЕР_1 на дату оцінки становить 4930 грн. 30 коп. (т. 1 а.п. 36-40);
- копії реєстраційного талону транспортного засобу від 4.09.2008 року, відповідно до якого мопед марки Мустанг МТ50 д.н.з. НОМЕР_1 2008 року випуску належить ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 68).
Оцінюючи наведені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 незаконно заволоділи чужим транспортним засобом мопедом ОСОБА_8 .
Суд не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_5 , а отже, і ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки транспортний засіб, яким вони заволоділи мопед «Мустанг» об`ємом двигуна 49 см3, не являється механічним транспортним засобом, який відповідно до примітки до ст. 286 КК України є предметом злочину, передбаченого ст. 289 КК України. Відповідно до примітки до ст. 286 КК України під транспортними засобами в цій статті та статтях 287, 289 і 290 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби. Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Підпунктом «а» пункту 2.1 ПДР зобов`язано водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Для осіб, що керують немеханічними транспортними засобами, такого обов`язку не передбачено, і, відповідно, для немеханічних транспортних засобів категорії не встановлюються. Відповідно до п. 2.13 ПДР мопеди належать до категорії транспортних засобів категорії А1, право керування якими може бути надано особі з 16 років. За таких обставин мопеди віднесені до механічних транспортних засобів, що являються предметом злочину, передбаченого ст. 289 КК України. Суд не бере до уваги наведену захисником на підтвердження своєї позиції практику судів України, оскільки судовий прецедент не є джерелом кримінального права України, за виключенням висновку Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладеного у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК України.
Суд також відкидає доводи сторони захисту про те, що в діянні обвинувачених відсутня кваліфікуюча ознака вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, оскільки домовленості між обвинуваченими про заволодіння мопедом не було, а також відсутній умисел на заволодіння транспортним засобом. Суд звертає увагу, що злочин, передбачений ст. 289 КК України, вважається закінченим з моменту початку руху транспортного засобу всупереч волі власника. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що спільними зусиллями перемістили мопед ОСОБА_8 з місця, де його залишив останній, тобто узгодженість та спільність дій свідчить про наявність попередньої змови, яка виникла безпосередньо перед початком руху мопеда. Відповідно до примітки 1 до ст. 289 КК України під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі. Таким чином, мета заволодіння транспортним засобом обернення на свою користь чи примушення власника до вчинення певних дій, для наявності складу названого злочину значення не має. Те, що руль мопеда ОСОБА_8 в момент його вилучення обвинуваченими був закритий на замок, свідчило про небажання власника мопеда його переміщення у просторі іншими особами, що усвідомлювалось обвинуваченими при вилученні мопеду з місця, де його залишив ОСОБА_8 . Обвинувачені також знали, що ніяких прав, дійсних чи гаданих, відносно даного мопеда вони не мають. Викладене свідчить про наявність умислу у обвинувачених на протиправне вилучення чужого мопеда поза волею його власника.
Разом з тим, суд виключає з фактичних обставин вчиненого обвинуваченими діяння такої ознаки, як виникнення у них умислу на викрадення мопеда ОСОБА_8 , оскільки така мета їх діяння не підтверджена сукупність досліджених судом доказів.
Суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доведена, і кваліфікує їх діяння за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, є умисним тяжким злочином проти експлуатації транспорту.
Обвинувачений ОСОБА_5 не судимий, неодружений, офіційно непрацюючий, однак займається суспільно-корисною працею, за місце проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали.
Обвинувачений ОСОБА_6 не судимий, неодружений, офіційно непрацюючий, однак займається суспільно-корисною працею, за місце проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , безальтернативного характеру санкції ч. 2 ст. 289 КК України, наявності пом`якшуючої та відсутності обтяжуючих покарання обставин, нетривалого характеру та мети вчиненого діяння, позицій державного обвинувача та потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та просив не карати останнього, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі у межах санкції без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Беручи до уваги вищевикладене, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , позицію державного обвинувача та потерпілого, який також просив не карати обвинуваченого, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі без конфіскації майна у межах санкції та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках.
Речовий доказ підлягає залишенню в розпорядженні власника.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку обвинувачених під час досудового слідства та судового розгляду, підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу та для змінити чи скасування раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 24 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років чотирьох місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 24 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати, обраний раніше обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках на користь держави 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 03 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області судової дактилоскопічної експертизи.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ мопед марки «Мустанг МТ-50» д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити в його розпорядженні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1