Номер провадження 1-в/556/724/2016
У Х В А Л А
іменем України
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Полицької ВК-76 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, засудженого Апеляційним судом Рівненської області 25.05.2007 року за п.10, п.2 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ст..70 КК України до 15 років позбавлення волі.
25.05.2016 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області відповідно до ч.5 ст.72 ККУ з врахуванням змін, внесених ЗУ № 838-8 від 26.11.2015 року "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", який набрав чинності 24.12.2015 року зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25.06.2006 року по 27.09.2007 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зараховано 1 рік 03 місяці 02 дні,-
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування клопотання вказував, що він відбув передбачений законом строк для застосування умовно-дострокового звільнення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, та пояснив, що приймаючи до уваги незначний термін невідбутого покарання, він заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Представник Полицької ВК-76 заперечив проти задоволення клопотання та пояснив, що в Полицькій ВК-76 ОСОБА_5 відбуває покарання з 25.06.2006 року, 09.03.2016 року комісією колонії було відмовлено у підготовці матеріалів на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, 08.07.2016 року комісією колонії було відмовлено у підготовці матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення. В даний час засуджений характеризуэться посередньо, має чотири погашених стягнення та одинадцять заохочень.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, оскільки засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Рівненської області 25.05.2007 року за п.10, п.2 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ст..70 КК України до 15 років позбавлення волі.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 25 червня 2006 року, в т.ч. в Полицькій ВК-76 з 22.12.2007 року.
09.03.2016 року та 08.07.2016 року комісією Полицької ВК-76 одноголосно відмовлено у застосуванні відносно ОСОБА_5 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокового звільнення від покарання. На час прийняття вказаного рішення ОСОБА_5 , характеризувався посередньо.
Таким чином, рішення комісії Полицької ВК-76 прийнято з дотриманням вимог Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 N 847/5, дане рішення не оскаржувалось, не скасовувалось і залишається чинним.
Вивченням письмових доказів встановлено, що за час відбування покарання в Полицькій ВК-76 засуджений ОСОБА_5 характеризуєтьсяпосередньо, має чотири непогашених стягнення за самовільне залишення строю, зберігання заборонених предметів та порушення режиму утримання в ДІЗО, працевлаштований санітаром медичної частини. До роботи відноситься посередньо.
Як вбачається зі ст..81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:
-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
-участь у суспільно-корисній праці;
-участь у виховних заходах;
-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_5 не є сумлінною, внаслідок чого він не довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.81 КК України суд не вбачає.
Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.538, 539 КПК України, суд,-
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання відмовити за безпідставністю.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі протягом семи діб з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1