Справа № 2025/1-93/11
Номер провадження 1/629/11/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підсудних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання підсудного ОСОБА_12 про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування,
в с т а н о в и в:
В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_11 , у скоєнні злочинів передбачених ст.ст.28 ч.3, 115 ч.2 п.3,6,11,12, 13, 146 ч.3, 289 ч.3, 15 ч.3, 289 ч.3, 263 ч.1 КК України, ОСОБА_12 , у скоєнні злочинів передбачених ст.ст.28 ч.3, 115 ч.2 п.3,4,6,8,9,11,12,13, 146 ч.3, 289 ч.3, 15 ч.3, 289 ч.3 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 115 ч.2 п.п.3,6,11,12,13, 146 ч.3, 289 ч.3, 15 ч.3 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 115 ч.2 п.3,6,11,12,13, 146 ч.3, 289 ч.3, 15 ч.3, 289 ч.3 КК України, ОСОБА_13 у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 146 ч.3, 289 ч.3, 27 ч.5, 115 ч.2 п.3,12 КК України.
У судовому засіданні підсудним ОСОБА_12 заявлене клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, яке мотивоване тим, що у даній кримінальній справі двічі проводилися попередні судові засідання, але фактично, без участі всіх учасників судового розгляду, чим порушені вимоги статті 237 КПК України 1960 року. Підсудний у клопотанні вказує на численні порушення норм КПК України 1960 року, які на його думку є підставою для направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування.
Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підсудні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , клопотання підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні.
Прокурор заперечував проти задоволення даного клопотання, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а також зазначив, що клопотання не містить посилань на слідчі дії, які необхідно виконати після направлення справи на додаткове розслідування.
Потерпілі та представник потерпілої у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 237 КПК України 1960 року, у справі, що надійшла від прокурора, суддя з`ясовує щодо кожного з обвинувачених такі питання: 1) чи підсудна справа суду, на розгляд якого вона надійшла; 2) чи немає підстав для закриття справи або її зупинення; 3) чи складено обвинувальний висновок відповідно до вимог цього Кодексу; 4) чи немає підстав для зміни, скасування або обрання запобіжного заходу; 5) чи не було допущено під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства таких порушень вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.
Статтею 244 КПК України 1960 року передбачено, що за результатами попереднього розгляду справи суддя своєю постановою приймає одне з таких рішень: 1) про призначення справи до судового розгляду; 2) про зупинення провадження в справі; 3) про повернення справи прокуророві; 4) про направлення справи за підсудністю; 5) про закриття справи; 6) про повернення справи на додаткове розслідування.
Статтею 246 КПК України 1960 року встановлено випадки повернення кримінальної справи на додаткове розслідування.
Після задоволення відводу головуючому судді у даній кримінальній справі ОСОБА_14 , з урахуванням ч. 1 ст. 258 КПК України 1960 року, розгляд справи розпочато з початку в новому складі суду.
Оскільки кримінальна справа була допущена до судового розгляду попереднім складом суду під головуванням судді ОСОБА_15 , питання визначені в ст. 237 КПК України 1960 року, даним складом суду не вирішувалися.
Надаючи оцінку доводам, викладеним у клопотанні ОСОБА_12 судом встановлено, що попереднє судове засідання у даній кримінальній справі, яким допущено справу до судового розгляду, проведено 22.11.2010 року. Згідно протоколу попереднього судового засідання від 22.11.2010 року підсудні приймали участь у судовому засіданні та не заперечували проти призначення справи до основного слухання, клопотань про повернення справи на додаткове розслідування не заявляли.
Поряд із цим, матеріали кримінальної справи містять клопотання підсудного ОСОБА_13 про направлення справи на додаткове розслідування та про застосування технічних засобів звукозапису під час розгляду справи в Лозівському міськрайонному суді Харківської області (т. 23 а.с. 225-227), які надійшли до суду 03.11.2010 року.
Згідно протоколу попереднього судового засідання від 22.11.2010 року (т. 24 а.с. 2-4) та постанови суду від 22.11.2010 року (т. 24 а.с. 5), вищезазначені клопотання судом не вирішені.
З урахуванням того, що при проведенні попереднього судового засідання 22.11.2010 року, судом не розглянуто клопотання про повернення справи для проведення додаткового розслідування, а даним складом суду судове слідство ще не розпочато, суд прийшов до висновку про необхідність розгляду питання щодо наявності порушень норм кримінально-процесуального законодавства, без усунення яких справа не може бути призначена до розгляду.
Суд, дослідивши матеріали кримінальної справи на предмет допущення під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, приходить до наступних висновків.
03 липня 2008 року слідчим СВ Близнюківського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_16 , за наслідками розгляду матеріалів КП № 622 від 03.07.2008 року, порушено кримінальну справу № 70080068 за фактом умисного вбивства ОСОБА_17 та прийнято його до свого провадження (т. 1 а.с. 4).
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, КП № 622 зареєстровано в журналі реєстрації заяв та повідомлень про злочини, що вчинені або готуються Близнюківського РВ УМВС України в Харківській області 03.07.2008 року. Поряд із цим, заяви чи повідомлення, які є приводом для порушення 03.07.2008 року кримінальної справи № 70080068 матеріали кримінальної справи не містять. Підставою для реєстрації КП № 622 від 03.07.2008 року в журналі реєстрації заяв та повідомлень стала доповідна записка Близнюківського РВ ГУМВС України в Харківській області черговому ГУ МВС України в Харківській області від 04.07.2008 року, в якій зазначено, що 03.07.2008 року близько 19 години 20 хвилин надійшло повідомлення про вчинення нападу на ОСОБА_17 , а також про те, що 04.07.2008 року за даним фактом порушено кримінальну справу слідчим ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 50).
Відповідно до ст. 94 КПК України 1960 року приводами до порушення кримінальної справи є: 1) заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян; 2) повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним; 3) явка з повинною; 4) повідомлення, опубліковані в пресі; 5) безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину. Справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.
Статтею 95 КПК України 1960 року встановлено, що заяви і повідомлення про злочин заяви або повідомлення представників влади, громадськості чи окремих громадян про злочин можуть бути усними або письмовими. Усні заяви заносяться до протоколу, який підписують заявник та посадова особа, що прийняла заяву. При цьому заявник попереджується про відповідальність за неправдивий донос, про що відмічається в протоколі. Письмова заява повинна бути підписана особою, від якої вона подається. До порушення справи слід пересвідчитися в особі заявника, попередити його про відповідальність за неправдивий донос і відібрати від нього відповідну підписку. Повідомлення підприємств, установ, організацій і посадових осіб повинні бути викладені в письмовій формі. Повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним, можуть бути усними або письмовими.
Матеріали кримінальної справи не місять заяв і повідомлень, які відповідають вимогам ст. 95 КПК України 1960 року та могли бути приводом до порушення кримінальної справи, а кримінальна справа № 70080068 порушена 03.07.2008 року на підставі доповідної записки (т. 1 а.с. 50), в якій зазначається про порушення кримінальної справи № 70080068 за ст. 115 ч. 1 КК України 04.07.2008 року. Дані обставини вказують на порушення під час досудового слідства вимог ст. 94, 95 КПК України 1960 року. Крім цього, обвинувальний висновок у кримінальній справі № 57080555, складений за наслідками проведення досудового слідства, взагалі не містить відомостей про порушення 03.07.2008 року кримінальної справи № 70080068. Крім цього, усі матеріали кримінальної справи, окрім постанови про порушення кримінальної справи від 03.07.2008 року (т. 1 а.с. 4 ) та постанови про створення слідчої групи від (т. 1 а.с. 5), місять посилання на кримінальну справу № 70080068, яка порушена 04.07.2008 року.
Дані протиріччя під час досудового слідства не усунуті та не можуть бути усунуті судом під час судового слідства.
Крім цього, 12 липня 2008 року слідчим відділу СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_19 порушено та прийнято до свого провадження кримінальну справу № 70080068/1 за ст. 263 ч. 1 КК України (т. 1 а.с. 14). 16 серпня 2008 року старшим слідчим з ОВС СУ ГУМВДУ в Харківській області ОСОБА_20 винесено постанову про об`єднання кримінальних справ №№ 70080068, 70080068/1, 57080555 в одне провадження з єдиним реєстраційним номером № 57080555 (т. 1 а.с. 15), при цьому процесуальне рішення про прийняття кримінальної справи № 70080068/1 до свого провадження не приймалося, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 113 КПК України 1960 року, відповідно до якої коли справа порушена слідчим і прийнята ним до свого провадження, то складається єдина постанова про порушення справи і прийняття її до свого провадження, а в разі прийняття до свого провадження раніше порушеної справи слідчий виносить окрему постанову про прийняття справи до свого провадження.
Таким чином, слідчим ОСОБА_21 прийняте процесуальне рішення про об`єднання кримінальної справи № 70080068/1 в одне провадження з кримінальною справою № 57080555, без прийняття справи до свого провадження, тобто без наявності повноважень на ці процесуальні дії.
18 серпня 2008 року старшим слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_22 порушено кримінальну справу за ст. 115 ч. 1 КК України за фактом умисного вбивства ОСОБА_23 , та прийняв її до свого провадження (т. 1 а.с. 19). При цьому, номер кримінальної справи не присвоєно. 10 листопада 2008 року старший слідчий з ОВС СУ ГУМВДУ в Харківській області ОСОБА_20 прийняв до свого провадження кримінальну справу № 57080556 за фактом умисного вбивства ОСОБА_23 (т. 1 а.с. 20), та 24.11.2008 року кримінальні справи № 57080555 і № 57080556 об`єднані в одне провадження (т. 1 а.с. 24), а справі присвоєно єдиний реєстраційний номер № 57080555. Матеріали кримінальної справи не місять відомостей про порушення кримінальної справи та про присвоєння їй № 57080556.
Крім цього, 04.02.2009 року старшим слідчим з ОВС СУ ГУМВДУ в Харківській області ОСОБА_20 порушені та прийняті до свого провадження кримінальні справи у відношенні ОСОБА_24 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ст. 146 ч. 3 КК України, за ст. 289 ч. 3 КК України, ст. 289 ч. 3 чт. 15 ч. 2 КК України, про що винесені відповідні постанови, але реєстраційні номери даним справам не присвоєно (т. 1 а.с. 32, 37, 42). Постанови містять відповідні позначки Д-1, Д-2, Д-3, але не зазначено у якій саме кримінальній справі порушені ці додаткові епізоди.
05 лютого 2009 року старшим слідчим з ОВС СУ ГУМВДУ в Харківській області ОСОБА_20 порушено кримінальну справу у відношенні ОСОБА_13 за ст. 146 ч. 3 та ст. 289 ч. 2 КК України (т. 1 а.с. 47), але до свого провадження слідчим не прийняті, реєстраційні номери їм не присвоєні.
Крім цього, 05.02.2009 року слідчим ОСОБА_20 винесено постанову про об`єднання кримінальних справ № № 57080555, 57080555/д-1, 57080555/д-2, 57080555/д-3, 70080101 в одне провадження № 57080555 (т. 1 а.с. 49)
Вищевказані матеріали справи свідчать про допущення під час проведення досудового слідства порушень ст.ст. 26, 94, 113 КПК України 1960 року, які призвели до відсутності в матеріалах справи процесуальних рішень, які підтверджують об`єднання всіх порушених кримінальних справ в одне провадження № 57080555.
Суд приймає до уваги доводи клопотання ОСОБА_12 про те, що у відношенні ОСОБА_9 , після об`єднання кримінальних справ в одне провадження № 57080555, вчинені процесуальні дії по кримінальній справі № 70080068, такі як притягнення як обвинуваченого ОСОБА_9 , його допит як обвинуваченого, ознайомлення з процесуальними правами, вручення копії постанови про притягнення як обвинуваченого, а також подання про обрання запобіжного заходу (т. 3 а.с. 174, 176, 179, 182, 183). Аналогічні порушення маються при притягненні в якості обвинуваченого ОСОБА_11 (т. 3 а.с. 187-192), ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 158 - 164). При цьому, вищевказані процесуальні дії вчинені слідчими, які включені до складу слідчої групи по кримінальній справі № 70080068, яка утворена згідно постанови заступника начальника СУ ГУМВС України в Харківській області. Відомостей про утворення слідчої групи у кримінальній справі № 57080555, матеріали справи не містять. Також слід зазначити, що постанова про проведення слідства у кримінальній справі № 70080068 від 06.07.2008 року (т. 1 а.с. 11) винесена не уповноваженою особою, оскільки згідно вимог ст. 114-1 КПК України 1960 року, повноваженнями щодо доручення розслідування справи декільком слідчим, наділений виключно начальник слідчого відділу. Дані порушення кримінально-процесуального законодавства свідчать про проведення досудового слідства не уповноваженими особами.
Суд також приймає до уваги доводи клопотання ОСОБА_12 щодо порушення його права на захист та права на захист ОСОБА_11 .
Так, матеріали кримінальної справи містять заяву ОСОБА_11 від 20.05.2009 року на ім`я слідчого ОСОБА_21 , де він просить допустити до справи захисника ОСОБА_25 (т. 20 а.с. 172). Згідно постанови слідчого ОСОБА_21 від 20.05.2009 року (т. 20 а.с. 173), було відмовлено у допуску захисника ОСОБА_25 для участі у кримінальній справі як захисника ОСОБА_11 , оскільки даний адвокат надає юридичну допомогу обвинуваченому ОСОБА_12 , інтереси якого протирічать інтересам захисту другого, а саме протиріччя в показаннях. Суд вважає, що застосування п. 1 ч. 2 ст. 61 КПК України 1960 року, можливо у тому разі, коли обвинувачений, який звернувся за наданням правової допомоги, прямо вказує на порушення його інтересів, що є підставою для прийняття рішення слідчим про усунення захисника від участі у справі на підставі ст. 61-1 КПК України 1960 року. Право на прийняття рішення слідчим про не допуск захисника до участі у кримінальній справі взагалі не передбачена нормами КПК України 1960 року.
23 листопада 2008 року, в період часу з 14 години 30 хвилин до 14 години 45 хвилин, обвинуваченому ОСОБА_12 було роз`яснено конституційні і процесуальні права, після чого останній заявив про клопотання про надання йому захисника за угодою (т. 6 а.с. 46-47). В цей же день, слідчим ОСОБА_20 допущено до кримінальної справи адвоката ОСОБА_26 (т. 6 а.с. 48). Матеріали справи містять договір № 47 про надання правової допомоги від 23.11.2008 року (т. 6 а.с. 49), який взагалі містить підпис однієї із сторін договору, а саме адвоката ОСОБА_26 , підпис обвинуваченого ОСОБА_12 в договорі відсутній. В цей же день, в період часу з 14 години 45 хвилин до 14 години 50 хвилин, тобто після заявлення ОСОБА_12 клопотання про допуск захисника за угодою, обвинуваченому пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченому ст. 115 ч. 1 КК України, роз`яснено його сутність та вручено копію про притягнення в якості обвинуваченого, про що складено протокол від 23.11.2008 року (т. 6 а.с. 55), який підписаний обвинуваченим ОСОБА_12 та слідчим. Відомості про участь захисника під час пред`явлення обвинувачення 23.11.2008 року в матеріалах справи відсутні, у зв`язку із чим суд вважає, що має місце порушення права на захист ОСОБА_12 .
Крім цього, 18 червня 2009 року слідчим ОСОБА_20 винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_9 (т. 21 а.с. 120-126) Після цього, 18.06.2009 року, в період часу з 8 години 40 хвилин до 8 години 45 хвилин, ОСОБА_9 роз`яснені конституційні і процесуальні права, в тому числі і ст. 59 Конституції України, щодо вільного вибору захисника своїх прав (а.с. 128-129 т. 21). Після роз`яснення прав, ОСОБА_9 заявив, що бажає, щоб його захист при проведенні слідчих дій здійснював адвокат ОСОБА_27 . Після цього, в період часу з 08 години 45 до 09 години 15 хвилин, було проведено допит обвинуваченого ОСОБА_9 в присутності захисника ОСОБА_28 (т. 21 а.с. 130), питання про допуск та виклик для проведення слідчих дій захисника ОСОБА_27 слідчим не вирішено, чим порушено конституційне право обвинуваченого на вибір захисника, передбачене ст. 59 Конституції України.
Доводи клопотання ОСОБА_12 щодо порушення вимог кримінально-процесуального законодавства при ознайомленні з матеріалами досудового слідства суд не приймає до уваги, оскільки на ці порушення було вказано в постанові Апеляційного суду Харківської області від 27.04.2010 року (т. 23 а.с. 148 - 151), але згідно ухвали Верховного Суду України від 03.08.2010 року (т. 23 а.с. 174-176) дані порушення визнані такими, що не можуть бути підставою повернення справи на додаткове розслідування.
Доводи щодо наявності фактів знищення, підробки та фальсифікації речових доказів та матеріалів кримінальної справи № 57080555, суд також не приймає оскільки дані факти можуть бути враховані судом тільки після встановлення протиправних дій у відповідному рішенні суду.
Також слід зазначити наступне, ст. 224 КПК України 1960 року встановлює, що додатками до обвинувального висновку є 1) список осіб, що підлягають виклику в судове засідання, з зазначенням їх адреси і аркушів справи, де викладені їх показання або висновки; 2) довідка про рух справи та про застосування запобіжного заходу з зазначенням часу і місця тримання під вартою кожного з обвинувачених, якщо вони заарештовані; 3) довідки про речові докази, про цивільний позов, про заходи, вжиті до забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна; 4) довідка про судові витрати в справі за час досудового слідства з посиланням на відповідні аркуші справи.
До суду направлено обвинувальний висновок від 20.03.2010 року затверджений прокурором 29.03.2010 року (т. 23 а.с. 1-116), список осіб, що підлягають виклику в судове засідання (т. 23 а.с. 117-124), довідка про рух кримінальної справи (т. 23 а.с. 125-129), а також таблиця судових витрат по кримінальній справі (т. 23 а.с. 130-134). При цьому, в порушення вимог ст. 224 ч. 1 п. 2 КПК України 1960 року, довідка про застосування запобіжного заходу із зазначенням часу і місця тримання під вартою кожного з обвинувачених, до суду не направлено.
Крім цього, відповідно до ст. 225 КПК України 1960 року, склавши обвинувальний висновок, слідчий направляє справу прокуророві. Матеріали справи містять відомості про направлення 29.03.2010 року кримінальної справи № 57080555 прокуратурою Харківської області до Апеляційного суду Харківської області (т. 23 а.с. 135), однак доказів виконання вимог ст. 225 КПК України щодо направлення справи прокурору, матеріали кримінальної справи не містять.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» передбачено, що питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначенню до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси. Кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо: вона не була порушена або порушена некомпетентною особою; її розслідування провадила не уповноважена на те особа чи особа, яка підлягала відводу; було порушено вимоги КПК про обов`язковість пред`явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення; при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист або право користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача.
З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що під час порушення кримінальної справи та проведення досудового слідства, були допущені порушення кримінально-процесуального законодавства, а саме, порушення вимог ст. 94, 95 КПК України 1960 року при порушенні кримінальної справи № 70080068, порушення вимог ст. 113, 114-1 КПК України 1960 року, що призвели до проведення досудового розслідування не уповноваженими особами, порушення права на захист ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , а також порушення ст.ст. 224, 225 КПК України 1960 року, щодо складання обвинувального висновку з додатками та направлення його прокурору. Дані порушення не можуть бути усунуті під час судового слідства, оскільки суд не має відповідних повноважень, а їх не усунення призведе до неможливості прийняття відповідного процесуального рішення за наслідками судового розгляду, у зв`язку із чим кримінальна справа підлягає поверненню на додаткове розслідування.
Суд вважає, що повернення справи на додаткове розслідування є доцільним на даній стадії процесу, оскільки виявлені порушення є очевидними, у зв`язку із чим подальший розгляд даної кримінальної справи призведе до значних витрат процесуального часу, але за наявності даних порушень є очевидним наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування. Крім цього, прийшовши до таких висновків, суд фактично поновлює права підсудних, які не були ними реалізовані під час проведення попереднього судового засідання 22.11.2010 року.
Виявлені порушення КПК України 1960 року можуть бути усунені під час проведення додаткового розслідування шляхом вчинення процесуальних дій, які направлені на пред`явлення обвинувачення у встановленому законодавством порядку, з дотриманням права на захист, проведення процесуальних дій, які направлені на належну реєстрацію відомостей про вчинення злочинів, а також їх об`єднання в одне провадження, а також усунення порушень законодавства шляхом проведення усіх слідчих та процесуальних дій, уповноваженою на те особою. Крім цього, під час додаткового розслідування є необхідним привести у відповідність процесуальні документи, які складаються після закінчення досудового слідства та виконати вимоги щодо направлення справи прокурору.
Відповідно до ч. 3 ст. 246 КПК України 1960 року, суд вважає необхідним залишити підсудним запобіжні заходи без змін.
Керуючись ст.ст.237, 244, 246 КПК України 1960 року, суд

у х в а л и в:
Клопотання підсудного ОСОБА_12 про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування - задовольнити.
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_11 , у скоєнні злочинів передбачених ст.ст.28 ч.3, 115 ч.2 п.3,6,11,12, 13, 146 ч.3, 289 ч.3, 15 ч.3, 289 ч.3, 263 ч.1 КК України, ОСОБА_12 , у скоєнні злочинів передбачених ст.ст.28 ч.3, 115 ч.2 п.3,4,6,8,9,11,12,13, 146 ч.3, 289 ч.3, 15 ч.3, 289 ч.3 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 115 ч.2 п.п.3,6,11,12,13, 146 ч.3, 289 ч.3, 15 ч.3 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 115 ч.2 п.3,6,11,12,13, 146 ч.3, 289 ч.3, 15 ч.3, 289 ч.3 КК України, ОСОБА_13 у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 146 ч.3, 289 ч.3, 27 ч.5, 115 ч.2 п.3,12 КК України повернути на додаткове розслідування.
Запобіжний захід підсудним ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Запобіжні заходи підсудним ОСОБА_11 і ОСОБА_13 залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її винесення до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_29