У Х В А Л А

1 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3., розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України постановлених щодо нього судових рішень,

в с т а н о в и в:

вироком судової колегії в кримінальних справах Кіровоградського обласного суду від 31 березня 2000 року ОСОБА_1 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених пунктами "а", "г" статті 93; частинами першою, третьою статті 142; частиною другою, третьою статті 140; частиною третьою, четвертою статті 81; частиною першою статті 229-6 Кримінального кодексу України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 29 червня 2000 року зазначений вирок апеляційного суду залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд постановлених щодо нього судових рішень з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (пункт 1 статті 445 КПК). Заявник стверджує, що суд не мав права призначати йому покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки на час постановлення вироку щодо нього у кримінальному законі не існувало такого виду покарання. Просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення і направити справу на новий судовий розгляд.

Разом з тим, як убачається зі змісту заяви, її подано без додержання вимог, передбачених статтями 448 та 449 КПК.

Так, усупереч положенням п. 3 ч. 2 ст. 448 КПК, у заяві ОСОБА_1 не вказано, яку саме норму права неоднаково застосував суд касаційної інстанції при розгляді його касаційної скарги, та ухвалення яких саме різних за змістом судових рішень це зумовило, а також не зазначено обґрунтування відповідної підстави для перегляду оскарженого судового рішення, яке має містити посилання на конкретну норму права та порівняння оспорюваних висновків касаційного суду з правильними, на думку заявника, висновками касаційного суду в іншій справі, де було б ухвалено відмінне за змістом судове рішення.

В якості прикладу належного правозастосування засуджений ОСОБА_1 наводить судове рішення, яке було ухвалено в порядку виключного провадження, (а не за наслідками касаційного провадження) - ухвалу спільного засідання Судової палати у кримінальних справах та Військової судової колегії Верховного Суду України від 11 грудня 2009 року у справі щодо ОСОБА_2, тобто рішення, яке не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального закону.

Крім того, усупереч вимогам ст. 449 КПК доданий примірник оскаржуваного судового рішення, не є належною копією, оскільки її не завірено відповідно до пункту 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Одночасно, вважаю за необхідне звернути увагу заявника, що згідно з частиною першою статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, як на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК, якщо воно ухвалено пізніше.

Таким чином, під час перевірки відповідності заяви вимогам КПК встановлено ряд зазначених недоліків, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 КПК,

у х в а л и в:

про зазначені недоліки заяви повідомити засудженому ОСОБА_1 і надати йому строк до 30 вересня 2016 року для їх усунення.

У разі, якщо зазначені недоліки не буде усунено в установлений в даній ухвалі строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3