Справа № 738/354/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/366/2016
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду у місті Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування в строк покарання терміну попереднього ув`язнення.

Суд першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2014 року засуджений за ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Як слідує з Розпорядження по виконанню вироку, що набрав законної сили, вищевказаний вирок набрав законної сили 24 квітня 2014 року.

З матеріалів клопотання, особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 був затриманий 25 квітня 2014 року на підставі вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2014 року, який вступив в законну силу 24 квітня 2014 року.

Всі інші вироки, які були винесені судами по відношенню до ОСОБА_7 , були винесені в період, коли він вже відбував покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2014 року.

Попереднє ув`язнення відповідно до положення ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

Не погодившись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Менського районного суду Чернігівської області від 15.02.2016 року, ухвалити нове рішення та зарахувати йому строк відбування покарання період з 25.04.2016 року до 04.12.2014 року, як строк попереднього ув`язнення.

Засуджений ОСОБА_7 обґрунтовує свої вимоги тим, що його було взято під варту 25.04.2014р., а у зв`язку з розглядом інших справ до колонії із СІЗО його етапували 16.12.2014 року.

При перерахуванні строку попереднього ув`язнення засуджений просить врахувати пункт «г» закону України від 26.11.2015 року №838-VІІІ, оскільки цей пункт взагалі на його думку враховано не було та пункт «д» роз`яснень Вищого спеціалізованого суду щодо цього закону.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який визнавав апеляційну скаргу частково, дослідивши матеріали та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є повне фіксування судового процесу технічними засобами.

Ч.5 ст. 27 КПК України передбачено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Перевіривши матеріали кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів встановила, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено вимоги ст.107 КПК України, якими передбачено застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції, натомість секретарем судового засідання було складено довідку про те, що в зв`язку із щільним графіком справ фіксування судового засідання технічними засобами не велося, а прокурор на цьому не наполягав.

Отже, судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ст. 412 КПК України перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому з цих підстав рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3