Провадження №1-в/639/57/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 лютого 2016 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України та умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотаннями про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України та умово-дострокового звільнення від відбування покарання звернувся засуджений ОСОБА_4 .
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав свої клопотання та просив зарахувати строк перебування під вартою в установах попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а також відповідно до ст. 81 КК України звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
Прокурор проти задоволення клопотання в частині зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України не заперечував, та висловив думку щодо неможливості умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки останній не довів своє виправлення.
Заслухавши думку сторін, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступних висновків.
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст.72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №838-УІІІ. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.
Судовим розглядом встановлено, що постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2012 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та кримінальна справа направлена на додаткове розслідування.
Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.02.2012 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.08.2012 року зазначена постанова скасована та справу направлено на новий розгляд. Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою змінено на підписку про невиїзд.
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2012 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. В строк відбування покарання зараховано період перебування під вартою з 17.11.2010 року по 14.09.2011 року. Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання 20.02.2012 року.
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.12.2012 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано період перебування під вартою з 17.11.2010 року по 14.09.2011 року. Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання 20.02.2012 року.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05.03.2013 року вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2012 року скасовано та справу направлено на новий розгляд.
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.11.2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10.12.2013 року вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.12.2012 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання 20.02.2012 року. Вирок набрав законної сили 18.12.2014 року.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24.06.2014 року вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.11.2013 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.12.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано період перебування під вартою з 17.11.2010 року по 14.09.2011 року. Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання 20.02.2012 року. Вирок набрав законної сили 06.06.2015 року.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 по кримінальному провадженню тримався в місцях попереднього ув`язнення з 17.11.2010 року по 14.09.2011 року та з 20.02.2012 року по 06.06.2015 року.
За таких обставин суд вважає, що клопотання засудженого в частині зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання є законним, обґрунтованим, а тому засудженому необхідно цей строк зарахувати у відповідності до ст.72 КК України з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_4 за час перебування в Харківській УВП №27 порушував вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку, за що має два стягнення у вигляді догани. Адміністрацією установи не заохочувався, до суспільно-корисної праці не залучається, на заходи виховного впливу реагує посередньо. В бесідах з представниками адміністрації не завжди тактовний, виконує передбачені законом вимоги персоналу лише під контролем.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Згідно матеріалів наданих до суду до ОСОБА_4 не застосовано жодного заохочення, разом із цим засуджений порушував режим тримання та до нього було застосовано 2 стягнення.
Згідно ст.12 КК України злочин, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, відносяться до тяжких умисних злочинів.
Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_4 умисного злочину та форму вини, а саме: вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відсутність заохочень та наявність двох стягнень за час перебування в ХУВП №27, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, оскільки наданими матеріалами не доведено виправлення засудженого на даний час, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 72, 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України та умовно-дострокового звільнення задовольнити частково.
ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 17.11.2010 року по 14.09.2011 року та з 20.02.2012 року по 06.06.2015 року зарахувати за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, в строк відбування покарання з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.
В іншій частині клопотання відмовити.
Згідно ч.6 ст.539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення може мати місце не раніше як через шість місяців з дня винесення ухвали суду про відмову.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1