Справа №563/506/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Корець кримінальне провадження №0000158 від 20 квітня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , із вищою освітою, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України,

в с т а н о в и в :
29 квітня 2016 року до Корецького районного суду Рівненської області надійшла угода про визнання винуватості та обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України.

27 квітня 2016 року начальник Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрювана ОСОБА_5 , з іншого боку, за участю захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , керуючись ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України, як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документі завідомо неправдивих відомостей. Також дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Під час досудового розслідування підозрювана ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість в інкримінованих злочинах і зобов`язувалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 : за ч.2 ст.191 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі на підставі ч.2 ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік; за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавлення права обіймати посади пов`язані з проведенням операцій із бюджетними коштами в державних органах та органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, які просили затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що в затвердженні угоди необхідно відмовити, а матеріали кримінального провадження повернути прокурору з таких підстав.

Статтею 472 КПК України вставлено вимоги щодо змісту угоди про визнання винуватості.

Зокрема, в угоді про визнання винуватості серед іншого обов`язково повинно бути зазначено узгоджене покарання. Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 12 своєї постанови №13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» роз`яснив, що у випадку вчинення особою декількох кримінальних правопорушень сторони угоди попередньо мають узгодити (визначити) міру покарання за кожне вчинене суспільно небезпечне діяння, остаточну (сукупну) міру покарання і лише після цього звільнення її від відбування покарання з випробуванням.

Згідно із ч.1 ст.70 КК України та роз`яснень, які містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при сукупності злочинів, суд призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України.

Натомість сторонами даної угоди не узгоджено додаткове покарання за ч.2 ст.191 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання та не узгоджено остаточне покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ст.70 КК України.

Згідно із ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, та якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що угода про визнання винуватості суперечить вимогам статей 65, 70 КК України, суд приходить до висновку, що в затверджені угоди необхідно відмовити.

Оскільки угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною було укладено під час досудового розслідування, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

Сторонам необхідно роз`яснити, що згідно із ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст.ст.91, 314, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
У затвердженні угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2016 року, укладеної між начальником Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , за участю захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000158 від 20 квітня 2016 року відмовити.

Кримінальне провадження №0000158 від 20 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України повернути начальнику Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я :