Справа № 206/5969/15-к
Провадження № 1-кп/206/22/16
У Х В А Л А
(про зміну запобіжного заходу)
"15" січня 2016 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №000668 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000668 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки помер його батько та в нього виникла необхідність оформити свої спадкові права.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважав що ризики застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились. Просив відмовити у задоволені клопотання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд прихордить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Як вбачається із наданої копії свідоцтва про смерть, батько обвинуваченого - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації та проживання, а також недоведення стороною обвинувачення ризику переховування обвинуваченого від судового слідства, та впливу на свідків, речових доказів, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш мякий - домашній арешт.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження. ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу - задовольнити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 197, 314-316, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, із застосуванням електронних засобів контролю.

Строк дії ухвали до 11.03.2016 року включно.

Звільнити, ОСОБА_4 негайно з зали суду та, покласти на нього обов`язки:

1) прибути за викликом до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за першою вимогою;

2) в період часу з 20 години по 08 годину наступного дня, не залишати місце постійного проживання - кв. АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати до виконання Самарському відділенню поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого, прокурора, суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1