Справа № 496/2248/16-к
Провадження № 1-кп/496/173/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , неповнолітнього ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибниця республіки Молдова, громадянина республіки Молдова, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рибниця республіки Молдова, громадянина республіки Молдова, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, учня НВК № 84 м. Одеси, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ніч на 04.06.2016 року, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автомобілі марки «Опель Кадет», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхали за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, залишивши автомобіль на дорозі, ОСОБА_6 , відкривши металеву хвіртку, спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 пройшли на територію домоволодіння, де з присадибної ділянки, розташованої за житловим будинком, почали виносити листи шиферу та вантажити на автомобіль. Однак, завантаживши 8 листів шиферу, вартістю 170 грн. один лист, на загальну суму 1360 грн., останні були помічені та затримані сусідами, які повідомили про скоєне власницю будинку.

Будучи допитаними в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому їм злочині визнали повністю та підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаялись, не заперечували проти розгляду кримінального провадження щодо них в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_7 за її відсутності, претензій матеріального та/або морального характеру до них не має.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, роль та участь кожного у скоєнні кримінального правопорушення, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд відносить щире каяття, що виявилось у тому, що вони як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства, повно, детально та послідовно розповіли про обставини вчинення ними кримінального правопорушення. Крім цього, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

Обвинувачені ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 вчинили умисний тяжкий злочин, проте задовільно характеризуються за місцем проживання, раніше не засуджувались.

Враховуючи особу обвинувачених ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_7 , ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, тому суд вважає, що покарання обвинуваченим слід призначити в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням, та поклавши на них обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі винних.

Потерпіла ОСОБА_8 під час кримінального провадження до початку судового розгляду не заявляла цивільний позов про стягнення матеріальної та/або моральної шкоди з обвинувачених, які вчинили суспільно небезпечне діяння.
Суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Також до обвинувального акту не долучались матеріали кримінального провадження №0000298 від 21.03.2015 року.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Неповнолітнього ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі: 8 листів шиферу залишити потерпілій ОСОБА_8 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.06.2016 року на автомобіль марки «Опель Кадет», д.н.з. НОМЕР_1 та повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1