печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
27 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави із покладенням додаткових обов`язків, -

В С Т А Н О В И В :
Заступник начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 з одночасним покладенням додаткових обов`язків.

Обгрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від 25.02.2015 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376 та ч. 2. ст. 376-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , будучи суддею господарського суду міста Києва та обіймаючи адміністративну посаду голови цього суду, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи за попередньою змовою з невстановленими службовими особами суду, маючи умисел на створення схеми, яка давала змогу розподіляти справи між конкретними підпорядкованими їм суддями та унеможливлювала участь у такому автоматизованому розподілі інших суддів, з метою отримання впливу на прийняття рішень суддями господарського суду міста Києва у порушення зазначених вище норм Конституції та інших законів України, втрутився у діяльність судових органів з використанням свого службового становища та здійснив незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду за таких обставин.

У період з грудня 2010 року по лютий 2011 року Голова Вищого господарського суду України (далі ВГСУ) ОСОБА_9 з метою створення умов для впливу на розподіл справ між суддями та винесення ними «потрібних» (у тому числі неправосудних) рішень у порушення вимог закону ініціював на зборах суддів ВГСУ прийняття рішення про доручення йому у період між засіданнями зборів суддів змінювати склад судових палат та склад колегій суддів з розгляду конкретних справ, визначати та змінювати спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ і в подальшому надавав незаконні вказівки працівникам апарату ВГСУ незаконно втручатися в роботу автоматизованої системи документообігу суду.

03.02.2011 ОСОБА_7 , обіймаючи адміністративну посаду голови господарського суду міста Києва, за прикладом організації розподілу справ ВГСУ, впровадженої за ініціативою Голови ВГСУ ОСОБА_9 , на зборах суддів господарського суду міста Києва, усвідомлюючи незаконність своїх дій, розуміючи, що відповідно до чинного законодавства збори суддів не мають права делегувати свої повноваження у частині визначення спеціалізації суддів голові суду, ініціював прийняття суддями рішення про надання йому повноважень вносити зміни до складу колегій суддів та до спеціалізацій суддів щодо розгляду окремих категорій спорів, у разі виявлення значної різниці навантаження на суддів (колегію суддів) або спеціалізовані відділи та в інших невизначених випадках, а також самостійно передавати справи на розгляд іншому судді без здійснення автоматизованого розподілу справ (заяв).

У подальшому ОСОБА_7 на підставі протоколу зборів суддів господарського суду міста Києва від 03.02.2011, розуміючи, що його повноваження визначаються виключно Законом, яким не передбачено право голови суду одноособово змінювати спеціалізацію суддів, підписав наказ від 09.06.2011 № 19 «Про внесення змін до спеціалізації суддів щодо розгляду окремих категорій спорів», яким створив у господарському суді міста Києва колегію з розгляду справ про банкрутство, а також 50 спеціалізацій, що існували у чотирьох відділах. При цьому значна кількість спеціалізацій мала штучний характер та фактично дублювалася.

Штучне створення у господарському суді міста Києва тотожних спеціалізацій суддів дало ОСОБА_7 можливість здійснювати контроль за розподілом окремих судових справ (заяв) між суддями та призначати конкретного суддю з розгляду окремої визначеної ним справи (заяви), унеможливило участь інших суддів у розгляді таких справ і перешкодило таким чином належному виконанню ними своїх службових обов`язків, а також позбавило суб`єктів господарювання права на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

При цьому ОСОБА_7 з метою безпосереднього здійснення контролю за розподілом окремих судових справ (заяв) між суддями, унеможлививши участь окремих суддів у розгляді таких справ, та незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду вступив у злочинну змову з невстановленими службовими особами господарського суду міста Києва, що відповідали за здійснення автоматизованого розподілу справ (заяв) указаного суду. Ці особи за вказівкою ОСОБА_7 штучно зараховували окремі справи (заяви) до визначеної ним категорії спорів (спеціалізації).

Після призначення на посаду голови Київського апеляційного господарського суду ОСОБА_7 на підставі рішення зборів суддів цього суду від 11.07.2012, достовірно знаючи про незаконність одноособового прийняття головою суду рішення про встановлення спеціалізації суддів, підписав наказ від 11.07.2012 № 52 «Про встановлення спеціалізацій суддів з перегляду окремих категорій справ в апеляційному порядку», яким затверджено 41 спеціалізацію у трьох судових палатах.

При цьому визначено, що Голова суду та його заступники розглядають справи за категоріями, що належать до судової палати, над якими вони здійснюють організаційне керівництво, а також спори, які виникають у сфері господарювання (неіснуючої спеціалізації).

Штучне створення ОСОБА_7 у Київському апеляційному господарському суді тотожних спеціалізацій суддів дало йому можливість здійснювати контроль за розподілом окремих судових справ (заяв) між суддями та фактично призначати конкретного суддю з розгляду окремої визначеної ним справи (заяви), унеможливило участь інших суддів у розгляді таких справ і перешкодило таким чином належному виконанню ними своїх службових обов`язків, а також позбавило суб`єктів господарювання права на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

При цьому ОСОБА_7 з метою безпосереднього здійснення контролю за розподілом окремих судових справ (заяв) між суддями, унеможлививши участь окремих суддів у розгляді таких справ, та незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вступив у злочинну змову з невстановленими службовими особами Київського апеляційного господарського суду, що відповідали за здійснення автоматизованого розподілу справ (заяв) указаного суду. Ці особи за вказівкою ОСОБА_7 штучно зараховували окремі справи (заяви) до визначеної ним категорії спорів (спеціалізації).

Таким чином, ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище та здійснюючи адміністративний вплив на суддів господарського суду міста Києва та Київського апеляційного господарського суду, спонукав їх до прийняття незаконних рішень щодо порядку визначення спеціалізації суддів, обмеживши їх в праві на здійснення правосуддя на принципах об`єктивного та неупередженого розподілу справ між суддями, чим втрутився в діяльність судових органів, створив механізм штучного впливу на автоматизовану систему документообігу цих судів при розподілі справ, нівелювавши передбачені Законом принципи автоматизованого розподілу справ.

Унаслідок таких злочинних дій ОСОБА_7 , спрямованих на перешкоджання належному виконанню суддями господарського суду міста Києва і Київського апеляційного господарського суду своїх службових обов`язків зі здійснення правосуддя, для розгляду вищезазначених категорій справ (заяв) визначались з усього складу суду всього декілька суддів та в подальшому шляхом надання незаконних вказівок працівникам апарату суду щодо внесення до системи автоматизованого розподілу справ недостовірних відомостей у порушення принципів вірогідності та об`єктивності здійснювався розподіл справи на конкретного суддю, тобто вчинено несанкціоновані дії з інформацією, що міститься в автоматизованій системі документообігу вказаних судів.

Крім того, ОСОБА_7 , обіймаючи посади голови господарського суду міста Києва, Київського апеляційного господарського суду та заступника Голови Вищого господарського суду України, тобто будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище та застосовуючи адміністративний вплив на суддів, маючи прямий умисел вплинути на свідомість і волю судді з метою спонукати його до прийняття необхідних йому рішень у справах, здійснював втручання в діяльність суддів.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді голови господарського суду міста Києва, діючи умисно, використовуючи своє службове становище з метою впливу на прийняття «потрібного» (у тому числі не правосудного) йому рішення у справі втручався в діяльність судді цього суду ОСОБА_10 за таких обставин.

У період часу з 04.04.2011 по 14.07.2011 ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні господарського суду міста Києва, розташованого за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 44-в, м. Київ, переконував ОСОБА_10 прийняти рішення про задоволення позову ТОВ «БМК Планета-Міст» до ТОВ «Компанія з управління активами «Перша інвестиційно-промислова група» про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів від 28.01.2011 № Б2011/01/5 у справі № 6/128, а коли той відмовився виконувати його вказівки своїм розпорядженням від 04.08.2011 б/н передав справу за позовом ТОВ «БМК Планета-Міст» на розгляд колегії суддів у складі ОСОБА_11 (головуючий), ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Розпорядження про передачу справи мотивовано нібито уникненням затягування розгляду справи у зв`язку з відпусткою судді ОСОБА_10 .

Крім того, під час розгляду суддею ОСОБА_10 в період з 22.02.2012 по 23.04.2012 позову прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України до Київської міської ради та ТОВ «Славутич» про визнання недійсним та скасування рішень Київської міської ради від 18.04.2004 № 809/2219 «Про передачу ТОВ «Славутич» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування зони відпочинку з громадським центром у складі культурно-видовищних установ, фізкультурно-установчих, спортивних та інших підприємств обслуговування на Набережно-Печерській дорозі, 2 у Печерському районі м. Києва» та від 17.03.2005 № 168/2744 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 18.11.2004 № 809/2219», визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та ТОВ «Славутич» і зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що 20.10.2005 зроблено запис за № 82-6-00322 у книзі записів державної реєстрації договорів, визнання недійсною угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 20.10.2005 № 82-6-00322, укладеної між Київською міською радою та ТОВ «Славутич» і зареєстрованої Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що 28.12.2007 зроблено запис за № 82-6-00472 у книзі записів державної реєстрації договорів, визнання відсутності права у ТОВ «Славутич» на користування земельною ділянкою, що розташована на Набережно-Печерській дорозі, 2 у Печерському районі м. Києва, площею 9,4315 га, кадастровий № :90:109:0009, тобто у справі № 5011-6/2103-2012, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 44-в, м. Київ, шляхом надання вказівок примушував цього суддю прийняти рішення про залишення позову без розгляду або ж відмовити по суті у зв`язку з його необґрунтованістю.

Також ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді голови господарського суду міста Києва, діючи умисно, використовуючи своє службове становище, з метою впливу на прийняття потрібного йому рішення у справі, здійснював втручання в діяльність судді цього суду ОСОБА_14 за таких обставин.

Так, у червні липні 2011 року ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні господарського суду міста Києва, розташованого за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 44-в, м. Київ, як особисто, так і через своїх помічників надавав вказівки ОСОБА_14 відкласти розгляд, припинити та зупинити провадження у справі № 9/128 за позовом ТОВ «Дробо Трейд Інвестмент» до АТ «БТА Банк» (Республіка Казахстан) про стягнення заборгованості за договором у сумі 168 406 771, 38 гривень. Після того як ОСОБА_14 відмовилась виконувати ці вказівки, ОСОБА_7 примусив її направити вказану господарську справу до слідчого управління ГУМВС України в місті Києві, яка нібито мала доказове значення у кримінальній справі щодо службових осіб АТ «БТА Банк» (Республіка Казахстан), у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено.

Крім того, під час розгляду з 27.06.2011 по 01.12.2011 суддею господарського суду міста Києва ОСОБА_14 справи № 14/259-32/295-9/173 за позовом ТОВ «Лук Авіа Ойл» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення останнього від 28.04.2009 № 147-р ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні господарського суду міста Києва, розташованого за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 44-в, м. Київ, надавав їй вказівки прийняти рішення про задоволення позову. Після відмови ОСОБА_14 виконувати ці вказівки ОСОБА_7 примусив її написати заяву про колегіальний розгляд справи та своїм розпорядженням від 29.11.2011 передав справу на розгляд колегії суддів у складі ОСОБА_14 (головуючий), ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , наслідком чого стало прийняття 01.12.2011 рішення про задоволення позову ТОВ «Лук Авіа Ойл».

Також ОСОБА_7 , перебуваючи на керівних посадах у системі господарських судів України, систематично спілкувався із суддею господарського суду міста Києва ОСОБА_15 та з метою впливу на її свідомість розповідав їй про випадки притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності за відмову приймати рішення на його прохання, наголошував, що у разі невиконання нею вказівок він не зможе допомогти їй вирішити проблеми будь-якого характеру, натякаючи тим самим на те, що вони можуть бути створені ним самим тощо.

Таким чином, вплинувши на свідомість судді ОСОБА_15 та вживши заходів, спрямованих на її залякування, ОСОБА_7 у період з липня по грудень 2013 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, під час особистих зустрічей із нею у приміщенні Вищого господарського суду України, розташованого за адресою: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, з метою впливу на прийняття потрібного йому рішення наполягав на задоволенні нею позовних вимог у таких справах:

1) у справі № 910/24304/13 за позовом прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП «Київтранспарксервіс» до ТОВ «Сонар ТМ» про розірвання укладеного між КП «Київтранспарксервіс» та ТОВ «Сонар ТМ» договору від 21.12.2012 № ДНП 2012-12/18 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, зобов`язання ТОВ «Сонар ТМ» звільнити земельну ділянку за адресою: вул. Харківське шосе, 180/21, м. Київ, яка використовується як майданчик для паркування транспортних засобів, і повернення її КП «Київтранспарксервіс», стягнення з ТОВ «Сонар ТМ» на користь КП «Київтранспарксервіс» збитків за порушення умов договору у сумі 40 750,00 гривень;

2) у справі № 910/14835/13 за позовом прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП «Київтранспарксервіс» до ТОВ «Рент Інвест» про розірвання договору від 21.12.2012 № ДНП 2012-12/13 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркувань, зобов`язання ТОВ «Рент Інвест» звільнити земельну ділянку за адресою: просп. П. Григоренка, 22/20, м. Київ, яка використовується як майданчик для паркування транспортних засобів, та повернення її КП «Київтранспарксервіс», а також стягнення на користь КП «Київтранспарксервіс» з ТОВ «Рент Інвест» збитків за порушення умов зазначеного договору у розмірі 36 270,00 гривень;

3) у справі № 910/12993/13 за позовом прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради та КП «Київтранспарксервіс» до ФОП ОСОБА_16 про розірвання договору від 21.12.2012 № ДНП 2012-12/108 укладеного між КП «Київтранспарксервіс» та ФОП ОСОБА_16 , про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, зобов`язання ФОП ОСОБА_16 звільнити земельну ділянку, яка використовується як майданчик для паркування транспортних засобів, та повернення вказаної земельної ділянки КП «Київтранспарксервіс», стягнення з ФОП ОСОБА_16 збитків у розмірі 12 694,50 гривень;

4) у справі № 910/ 12998/13 за позовом прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради та КП «Київтранспарксервіс» до ФОП ОСОБА_17 про розірвання договору від 21.12.2012 № ДНП 2012-12/112, укладеного між КП «Київтранспарксервіс» та ФОП ОСОБА_17 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, зобов`язання ФОП ОСОБА_17 звільнити земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується як майданчик для паркування транспортних засобів, та повернення вказаної земельної ділянки КП «Київтранспарксервіс», стягнення з ФОП ОСОБА_17 збитків у розмірі 224 040,00 гривень.

17.10.2016 заступником Генерального прокурора України ОСОБА_18 складено та підписано повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376 та ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Будучи належним чином повідомлений про необхідність явки на 17.10.2016 до Генеральної прокуратури України, ОСОБА_7 у зазначений у повістці час не з`явився, за місцем проживання був відсутній, за місцем роботи повідомлено про перебування ОСОБА_7 у відпустці з 12.10.2016 до 18.10.2016. Крім того встановлено, що 12.10.2016 ОСОБА_7 рейсом № 201 «Київ-Салоніки» вилетів до Грецької Республіки.

У відповідності до вимог ст.ст. 278, 111 КПК України та глави 11 цього Кодексу, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру в день його складання, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 направлено по місцю його проживання поштою, а також для передачі вручено адміністрації за місцем його роботи Вищий господарський суд України.

Відповідно до інформації Вищого господарського суду України повідомлення про підозру ОСОБА_7 отримано 19.10.2016 о 12 год. 15 хв.

Вина підозрюваного ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах підтверджується зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Серед доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих правопорушень наявні такі як: заява ОСОБА_15 про вчинення ОСОБА_7 злочину, показання свідків суддів господарського суду міста Києва ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , документи копії протоколу зборів суддів господарського суду міста Києва від 03.02.2011, наказу голови господарського суджу міста Києва від 09.06.2011 № 19 «Про внесення змін до спеціалізації суддів щодо розгляду окремих категорій спорів», рішення зборів Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2012, наказ голови Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 № 52 «Про встановлення спеціалізацій суддів з перегляду окремих категорій справ в апеляційному порядку», та інші матеріали кримінального провадження.

Обгрунтовуючи наявність в провадженні ризиків, орган досудового розслідування зазначає, що ураховуючи тривалий час перебування ОСОБА_7 на посаді судді, у тому числі на керівних посадах в системі господарських судів України, останній має тісні та міцні зв`язки з керівниками органів державної влади, судової гілки влади та правоохоронних органів, а тому, використовуючи своє службове становище та зв`язки з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на свідків у кримінальному провадженні з числа працівників (колишніх працівників) господарського суду м. Києва, секретарів судових засідань, помічників суду та учасників кримінального провадження, яких не допитано по обставинам вчиненого ним злочину, чим перешкоджати у такий спосіб встановленню обставин кримінального правопорушення, а також скоїти щодо них інший службовий злочин, в тому числі з метою помсти. Перебуваючи на займаній посаді, використовуючи свої зв`язки в господарському суді м. Києва, Київському апеляційному господарському суді та Вищому господарському суді України з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити чи спотворити будь-які документи матеріалів господарських справ, під час розгляду яких ним здійснювалось втручання в діяльність суддів, та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та тим самим вчинити інший злочин службове підроблення. Перебуваючи на посаді судді та продовжуючи здійснювати правосуддя, може допустити інші аналогічні кримінальні правопорушення, оскільки вчиненню вищевказаних злочинів сприяло займане ним службове становище.

У ході розслідування здобуто докази того, що ОСОБА_7 систематично виїжджає за кордон, що свідчить про можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду шляхом виїзду та перебування на території іноземної держави.

Також слідчий при вирішенні клопотання просить врахувати спосіб життя та витрати підозрюваного ОСОБА_7 , яким зокрема 22.07.2009 здійснено перерахування зі свого карткового рахунку відкритого в ПАТ «Промінвестбанк» на суму 10,40 тис. євро на користь контрагента Ermano Scervino з призначенням платежу: «оплата карткою за одяг». Впродовж 2010 2016 років ОСОБА_7 неодноразово виїжджав до країн Європейського Союзу, зокрема до Швейцарії, Австрії, Німеччини, а також до інших країн: Єгипту, Туреччини, Об`єднаних Арабських Еміратів. Впродовж 2014-2015 років ОСОБА_7 проживав у м. Києві у квартирі, орендна плата за яку становила 7200 доларів США на місяць. При цьому відповідно до декларації ОСОБА_7 «Про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру» за 2014 рік його члени сім`ї володіли двома земельними ділянками близько 2 тис. кв.м, житловим будинком та 13 квартирами у м. Донецьку та м. Києві.

Посилаючись на викладене, слідчий зазначає, що на даний час суддя Вищого господарського суду України ОСОБА_7 грубо порушив вищезазначені вимоги Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Господарського процесуального кодексу України і здійснив втручання в діяльність судових органів з використанням свого службового становища та незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вчинене за попередньою змовою групою осіб та враховуючи, що вчинення ОСОБА_7 зазначених вище кримінальних правопорушень створило в очах суспільства негативне враження безладдя, безкарності у системі органів судової влади, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі, на підставі чого вважає, що до ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1 млн. 500 тис. грн. та покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, носити електронний засіб контролю, здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний, захисники підозрюваного проти задоволення клопотання категорично заперечували, посилаючись на відсутність у ОСОБА_7 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, необґрунтованість підозри та відсутність в провадженні будь-яких ризиків.

Так, зазначили, що підозра ОСОБА_7 не вручена в порядку та у спосіб, що відповідає вимогам КПК України. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 було складено 17.10.2016 та надіслано за адресою проживання (відомості про вручення в матеріалах клопотання відсутні) та на адресу Вищого господарського суду України разом із повісткою про виклик до Генеральної прокуратури України. Вказують, що на день складення повідомлення про підозру стороні обвинувачення було достеменно відомо про місцезнаходження ОСОБА_7 , тому процесуальні підстави для направлення повідомлення про підозру поштою були відсутні, а сторона обвинувачення свідомо спланувала складання та підписання повідомлення про підозру на той день, коли ОСОБА_7 не було на території України. Таким чином вважали, що повідомлення про підозру здійснено без наявності на це процесуальних підстав, крім того, заступник Генерального прокурора України не вручив особисто повідомлення про підозру ОСОБА_7 та не повідомив його про права підозрюваного. Крім того вважали, що з огляду на вимоги ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» направлення повідомлення про підозру судді поштовим зв`язком взагалі не передбачено та таке вручення має здійснюватись тільки безпосередньо та особисто Генеральним прокурором України чи заступником Генерального прокурора України.

Вказали, що повідомлення про підозру є необгрунтованим. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України, характеризується безпосередньою взаємодією особи з автоматизованою системою документообігу суду, чого не вбачається із повідомлення про підозру, та за таких обставин зазначені у повідомленні про підозру дії ОСОБА_7 не охоплюються змістом відповідної статті. Натомість зазначені у повідомленні про підозру дії ОСОБА_7 повністю узгоджуються з вимогами законодавства в частині функціонування автоматизованої системи документообігу суду. В цій частині повідомлення про підозру є неконкретизованим, оскільки в ньому відсутні будь-які посилання на конкретні наслідки у вигляді можливого ухвалення завідомо неправосудних судових рішень тощо.

В частині підозри щодо здійснення з боку ОСОБА_7 втручання у діяльність суддів господарського суду м. Києва ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , зазначили, що вказане обґрунтовується лише показаннями цих осіб без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, як і без проведення допитів інших суддів, які приймали участь у відповідних справах. Також органом досудового розслідування не була здійснена перевірка дій зазначених суддів про вчинення ними кримінальних правопорушень, зокрема за ст. 375 КК України.

Вважали неможливим в обгрунтування підозри посилатися на протоколи допиту свідка ОСОБА_15 , заяву про злочин, підписану нею, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_15 перебуває в провадженні суду, та досудове розслідування і підтримання державного обвинувачення здійснюється тим же відділом Генеральної прокуратури України, що і досудове розслідування відносно ОСОБА_7 , а тому можливо, що ОСОБА_15 написала відповідну заяву та надала показання під тиском, з метою отримати лояльність в кримінальному провадженні, що здійснюється відносно неї.

Вважали недоведеними існування в провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків, оскільки ОСОБА_7 є працюючим суддею Вищого господарського суду України, на даний час виконує свої обов`язки судді по відправленню правосуддя та не має наміру ухилятися від них, вилітаючи за межі території України кожного разу повертається, а відтак стверджувати про наявність у нього наміру переховуватись від слідства є надуманими. Інші ризики, на які посилається слідство, вважали надуманими.

Також зазначили, що матеріали клопотання не місять належного підтвердження наявності процесуальних повноважень у слідчих, які здійснювали допит свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , а саме слідчих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 .

Підозрюваний, крім зазначеного, вказав, що має неповнолітню доньку, яка проживає за кордоном, та в силу стану здоров`я мати дитини не може повною мірою опікуватися нею, у зв`язку із чим він кожної п`ятниці вилітає до доньки та кожної неділі повертається в Україну, оскільки приймає безпосередню участь в утриманні і вихованні дитини. Крім того, він має хворобу хребта, яка не лікується в Україні, та у зв`язку із цим має раз у тиждень виїжджати за межі України для лікування.

Слідчий суддя, вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, надходить до наступного висновку.

ОСОБА_7 є підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України згідно повідомлення про підозру від 17.10.2016 /а. м. 165-181/.

Як вбачається із матеріалів провадження, означене повідомлення про підозру було складено та підписано заступником Генерального прокурора України ОСОБА_18 17.10.2016.

За наявними у слідства даними, ОСОБА_7 з 12.10.2016 по 18.10.2016 перебував у відпустці, 12.10.2016 рейсом «Київ-Салоніки» вилетів до Грецької Республіки /а. м. 161/.

У зв`язку із вказаними обставинами 17.10.2016 повідомлення про підозру разом із пам`яткою про права та обов`язки підозрюваного було направлено за адресою проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ) /а. м. 162/.

Також повідомлення про підозру та повістка про виклик до Генеральної прокуратури України були направлені за місцем роботи ОСОБА_7 , до Вищого господарського суду України, згідно листа за підписом голови ВГСУ від 20.10.2016 вручені ОСОБА_7 19.10.2016 о 12 год. 15 хв. під підпис /а. м. 163, 164/.

З огляду на викладене та приписи ст. ст. 276, 278 КПК України, слідчим суддею не встановлено порушення процессуального порядку повідомлення ОСОБА_7 про підозру.

Також слідчий суддя вважає, що даними, зібраними в ході проведення досудового розслідування в провадженні, долученими до клопотання та дослідженими слідчим суддею безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження підтверджується обґрунтованість на даній стадії провадження повідомленої ОСОБА_7 підозри.

При цьому слідчий суддя в частині посилань захисту на непідтвердження повноважень слідчих, які проводили допит свідків у кримінальному провадженні - ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , вважає необхідним зазначити, що вказані свідки включені до групи слідчих у кримінальному провадженні постановою заступника начальника Департаменту начальника управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_32 від 25.08.2016 /а. м. 15-17/.

Поряд із тим, слідчий суддя приймає доводи захисту щодо ненадання органом досудового розслідування та прокурором підтвердження повноважень на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженню слідчого ОСОБА_33 , а відтак не враховує при вирішенні питання про обґрунтованість підозри дані, які містяться в протоколі допиту свідка ОСОБА_21 від 21.09.2016, проте вказані обставини не спростовують наявності інших даних, які в своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри на даній стадії провадження.

Посилання як на неналежні документи на заяву про злочин, подану ОСОБА_15 , а також як надані нею показання, слідчий суддя не приймає, оскільки процесуальних порушень при прийнятті від ОСОБА_15 заяви про злочин чи при допиті її в якості свідка слідчим суддею не встановлено, та не встановлено інших підстав відповідно до ст. 87 КПК України для визнання недопустимості вказаних матеріалів.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та суворості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, даними про особу підозрюваного, який з огляду на майновий стан та періодичність перебування за кордоном, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду, в тому числі поза межами України; з огляду на займану посаду та особисте знайомство зі свідками у кримінальному провадженні можливість впливу на свідків; з огляду на інкримінування вчинення злочину за попередньою змовою із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань із іншими особами з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особу підозрюваного, дані про що викладено вище, вважаю наявними підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної особи підозрюваного та запобігти тим ризикам, на які посилається орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується, у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

З урахуванням конкретних обставин справи, даних про майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним визначити для підозрюваного ОСОБА_7 заставу в розмірі 1500000 грн., оскільки внесення застави в такому розмірі на переконання слідчого судді буде справедливим та достатнім гарантуванням запобігання ризиків та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України вважаю необхідним покласти на підозрюваного обов`язки: не відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд залежно від стадії провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, іншими особами, визначеними слідчим чи прокурором, з приводу обставин кримінального провадження №0000071; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України (крім паспорта громадянина України).

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

При цьому із викладеного в клопотання слідчий суддя не вбачає необхідності покладення на підозрюваного обов`язку носити електронний засіб контролю, а тому клопотання в цій частині має бути залишено без задоволення.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Клопотання заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1500000 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р 373 110 010 028 07;

МФО (код банку) 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку: 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ в м. Києві.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд залежно від стадії провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, іншими особами, визначеними слідчим чи прокурором, з приводу обставин кримінального провадження №0000071;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України (крім паспорта громадянина України).

Термін дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 17 грудня 2016 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1