Справа № 742/2298/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/275/2016
Категорія - накладення арешту Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 серпня 2016 року,

За участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 серпня 2016 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_8 погоджене прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001485 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та накладено арешт на транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , та який перебував у користуванні ОСОБА_9 і був вилучений під час проведення огляду місця події 29 липня 2016 року.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб, слідчий суддя ухвалу вмотивував тим, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на вилучений під час огляду місця події 29 липня 2016 року автомобіль, є обґрунтованими, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження дані дають достатні підстави вважати, що вказане майно могло бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та на даний час транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, для об`єктивного встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення необхідно проведення судової трасологічної експертизи та технічної експертизи свідоцтва про реєстрацію. На підставі наявних матеріалів, суд прийшов до переконання, що з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його втрати, знищення чи псування, тощо, клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб підлягає задоволенню.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , належить особисто їй, знаходиться у користуванні її сім`ї, ніким не вилучався та ніколи не передавався нею у користування іншим особам. Зауважує, що з громадянином ОСОБА_9 вона не знайома, а належний їй транспортний засіб, як 29 липня 2016 року, так і на сьогодні, знаходиться у її користуванні. Вважає, що накладення арешту на належний їй автомобіль є необґрунтованим, оскільки свідоцтво про його реєстрацію видано у порядку та на підставі чинного законодавства України, а запис номеру кузова відповідає даним у свідоцтві. На думку апелянта, належний їй автомобіль не є та не може бути, в розумінні ст. 98 КПК України, речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки ні сам транспортний засіб, ні свідоцтво про його реєстрацію ніколи не перебували у користуванні ОСОБА_9 . Окрім іншого, вказує на те, що необхідно встановити який транспортний засіб (номер кузова, колір, рік випуску) було вилучено та саме цей транспортний засіб маж бути речовим доказом у кримінальному провадженні, забезпечити який необхідно шляхом його арешту із зазначенням ідентифікуючих даних вилученого транспортного засобу.

Заслухавши доповідача, думку слідчого та прокурора, які не погодились з апеляційною скаргою, просили залишити її без задоволення, вважали рішення слідчого судді законним, обґрунтованим та таким, що скасуванню не підлягає, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного.

З наявних матеріалів вбачається, що 29 липня 2016 року до Прилуцького відділу поліції надійшов рапорт поліцейського Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про те, що 29 липня 2016 року близько 14 год. 50 хв. на 135 км. автодороги Київ-Суми-Юнаківка було зупинено автомобіль «Mersedes-Benz» моделі 200 Е реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , в якого при перевірці транспортного засобу було встановлено, що згідно бази даних ДАІ записи номеру кузова не відповідають записам в реєстраційних документах.

За даним фактом 30 липня 2016 року відповідні відомості Прилуцьким відділом поліції ГУНП України в Чернігівській області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001485 з визначенням попередньої правової кваліфікації за ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення документів.

В подальшому, оглянутий транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_3 , зареєстрований на ОСОБА_6 , проживаючу в АДРЕСА_2 , був вилучений та доставлений на територію Прилуцького відділу поліції 29 липня 2016 року.

Згідно пункту першого та четвертого частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, чи то одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю чи частково перетворено.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому законодавцем чітко визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні не відповідає зазначеним вимогам закону.

Так слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про арешт вилученого 29.07.2016 року транспортного засобу «Mersedes-Benz» моделі 200 Е реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому в мотивувальній частині вказаного клопотання слідчий зазначив номер кузову НОМЕР_3 , та вказав що саме цей транспортний засіб визнаний речовим доказом по справі.

При постановленні ухвали слідчим суддею вказано про достатність доказів, на даному етапі досудового розслідування, що вказують на наявність об`єктивних підстав вважати, що реєстраційні документи на транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , мають ознаки підроблення, що є ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В той час як транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , співробітниками поліції не вилучався , предметом огляду не був , та речовим доказом по справі не визнавався.

При цьому, слідчий за погодженням з прокурором, в поданому слідчому судді клопотанні, не ставив питання про арешт зазначеного в ухвалі транспортного засобу, що дає підстави вважати що суд першої інстанції вийшов за межі поданого клопотання.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно наклав арешт на транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_6 , а тому твердження апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що накладення арешту на належний їй транспортний засіб є необґрунтованим, оскільки свідоцтво про його реєстрацію видано в порядку та на підставі чинного законодавства України, а запис номеру кузова її автомобіля відповідає свідоцтву, заслуговують на увагу.

В той же час, наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_6 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 , та був вилучений під час проведення огляду місця події 29 липня 2016 року є обґрунтовані.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що працівникам міліції на огляд були надані реєстраційні документи, в яких згідно бази ДАІ номер кузову не відповідає записам в наданих документах. При цьому, автомобіль було тимчасово вилучено та доставлено на територію Прилуцького відділу поліції 29 липня 2016 року.

Отже, саме з метою з`ясування, який саме транспортний засіб було вилучено, з метою встановлення номера кузова, року випуску, часу та місця його реєстрації, затриманий транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні задля запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження слідчий обгрунтованно звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказаний автомобіль.

Крім того, для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення необхідно проведення судової трасологічної експертизи та технічної експертизи свідоцтва, що буде не можливо без наявності в розпорядженні експертів самого транспортного засобу та відповідних документів. Більш того, на необхідність з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення та даних щодо вилученого транспортного засобу у своїй апеляційній скарзі вказує і ОСОБА_6 .

Згідно договору купівлі продажу транспортного засобу від 29.07.2016 року, автомобіль «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , має темно синій колір, рік випуску 1998, тип кузова седан, в той час транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ,має синій колір , 1997 року випуску , тип кузову легковий седан та був придбаний заявницею 20.05.2011 року.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято в порушення вимог закону, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання не належним чином з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому постановлене рішення підлягає скасуванню в частині накладення арешту на транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , з постановленям нової ухвали про накладення арешту на транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , що визнаний речовим доказом по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 167, 170-173, 175, 404, 405, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001485 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України скасувати.

Накласти арешт на транспортний засіб «Mersedes-Benz» моделі 200 Е д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_6 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 , та був вилучений під час проведення огляду місця події 29 липня 2016 року .

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13