20.10.2016 №363/2485/16-к
В И Р О К
Іменем України
20 жовтня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючогосудді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгород обвинувальні акти по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 04.05.2016 року та № 0000153 від 23.08.2016 року відносно :

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаївка, Таращанського району, Київської області, українця, громадянина України, призваного Білоцерківським ОМВК Київської області обіймаючого посаду заступника командира 2 мінометного взводу командира міномету 1 вогневого розрахунку мінометної батареї 3 батальйону оперативного призначення (змішаного) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у військовому званні сержант, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
28 жовтня 2013 року обвинувачений ОСОБА_4 призваний на військову строкову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . 24.02.2015 ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України з Національною гвардією України в особі командира військової частини НОМЕР_2 . 22.05.2015 ОСОБА_4 прибув для подальшого проходження служби із військової часини НОМЕР_2 Національної гвардії України та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2015 № 117 ОСОБА_4 зараховано в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.05.2015 №23 о/с ОСОБА_4 призначено інструктором (сапером) 1 взводу розвідки спеціального призначення роти розвідки спеціального призначення. Наказом від 07.07.2015 № 24 о/с ОСОБА_4 призначено заступником командира 2 мінометного взводу командира міномета 1 вогневого розрахунку мінометної батареї 3 батальйону оперативного призначення (змішаного).

Проходячи військову службу, сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (далі - Статутів) повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно з вимогами п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацією, а відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.

Так, сержант ОСОБА_4 проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , у військовому звані «сержант», на посаді інструктора (сапера) 1 взводу розвідки спеціального призначення роти розвідки спеціального призначення вказаної військової частини, у період з 12.04.2016 по 13.06.2016, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, діючи умисно, не з`явився до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, в умовах особливого періоду, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Крім того, сержант ОСОБА_4 проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , у військовому звані «сержант», на посаді заступника командира 2 мінометного взводу командира міномета 1 вогневого розрахунку мінометної батареї 3 батальйону оперативного призначення (змішаного)вказаної військової частини, у період з 08.08.2016 по 31.08.2016, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, діючи умисно, не з`явився до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, в умовах особливого періоду, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.4 ст.407 КК України визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого та дослідити обліково-характеризуючі дані щодо обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, щовін проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , у військовому звані «сержант», на посаді заступника командира 2 мінометного взводу командира міномета 1 вогневого розрахунку мінометної батареї 3 батальйону оперативного призначення (змішаного) вказаної військової частини, у період з 12.04.2016 року по 13.06.2016 року та з 08.08.2016 року по 31.08.2016 року дійсно не з`явився до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував та проводив час на власний розсуд. У вчиненому розкаювався та вибачився за вчинене, просив його суворо не карати.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, вчинив злочин, передбачений частиною 4 статті 407 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 407 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 407 ч. 4 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше не судимий, обіймає посаду заступника командира 2 мінометного взводу командира міномету 1 вогневого розрахунку мінометної батареї 3 батальйону оперативного призначення (змішаного) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у військовому званні сержант, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, за час проходження служби характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину повторно.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його молодий вік, пом`якшуючі покарання обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст.75, 76 КК України.

На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільній позов не заявлено.

Керуючисьст.ст.368-370, 373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 2 (двох) років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1