Ухвала 13 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 січня 2016 року щодо нього,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 21 січня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і за вказаною нормою кримінального закону призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2011 року, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 1 місяць.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України або призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 1 місяць.

Перевіривши дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що до усунення недоліків касаційну скаргу слід залишити без руху.
Статтею 427 КПК України встановлені вимоги до касаційної скарги, зокрема, в ній, крім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
При цьому, вимоги скарги мають узгоджуватися з положеннями

ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими за результатами касаційного розгляду суд має право прийняти одне з таких рішень: залишити вирок та ухвалу без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати обидва судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати вирок і ухвалу та закрити кримінальне провадження; змінити судові рішення.

Альтернативно сформульована засудженим вимога до суду касаційної інстанції про зміну вироку місцевого суду та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України або призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 1 місяць є неконкретною, позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження чи відмову у його відкритті та прийняти рішення по суті скарги у межах касаційних вимог.

Згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Мотивуючи свої вимоги у частині вирішення судом питання про призначення покарання і звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 посилається лише на суворість призначеного покарання. По суті засуджений веде мову про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте доводів про безпідставне, на його думку, незастосування судом ст. 75 КК України, не наводить.
Крім того, засуджений оскаржує тільки вирок місцевого суду, який він просить змінити. Однак з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що вирок який оскаржується, переглядався в апеляційному порядку, проте судове рішення апеляційної інстанції засудженим не оскаржується і доводів про незаконність або неправильність цього рішення касаційна скарга не містить.

За змістом ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги засудженого не вбачається бажає чи не бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати 15-ти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху.

Встановити 15-ти денний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення зазначених в ній недоліків касаційної скарги.

У разі не усунення недоліків в установлений строк - касаційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3