Справа № 548/310/16-к
Провадження №1-кп/548/48/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2016 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючогосудді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, військовозобов`язаного, раніше судимого:
1) 21.10.2011 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, в силу ст. ст. 75. 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк - 1 рік 6 місяців;
2) 23.03.2012 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частки належного йому майна, звільнений 10.12.2014 року умовно-достроково на невідбутий термін 2 роки 8 місяців 4 дні;
3) 25.02.2016 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частки належного йому майна
у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
23.10.2015 року близько 24 год. ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, в період невідбутого строку умовно-дострокового звільнення, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, повторно, прийшов до домогосподарства свого двоюрідного діда - ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де, через відкриті ворота, зайшов на подвір`я та достовірно знаючи місце знаходження автомобіля господаря, пішов до приміщення гаража, двері якого на той час були зачинені ОСОБА_5 на навісний замок.
Знайшовши неподалік гаража відріз арматури ОСОБА_4 пошкодив цим знаряддям навісний замок, після чого відкрив вхідні двері та незаконно проник до приміщення гаража ОСОБА_5 .
Проте, проїхавши на автодорогу Київ-Харків, а саме до автобусної зупинки села Новоіванівки Хорольського району, даний автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_4 , вийшов з ладу. Після чого ОСОБА_4 залишив транспортний засіб стояти на цій зупинці і повернувся до себе додому в с.Бригадирівка, Хорольського району, де ліг відпочивати.
Згідно висновку №9 від 03.12.2015 року автотоварознавчої експертизи вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_5 складає 2978 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, з проникненням у приміщення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю, прохав суд суворо його не карати, в скоєному щиро розкаявся.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про розгляд справи відповідно до вимог ст.349 КПК України, тобто не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений вину свою визнав повністю, розкаявся і обставини ніким не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 , також вважає, що не слід досліджувати фактичні обставини справи, так як він свою вину визнає повністю та згоден з обвинуваченням, і усвідомлює, що не зможе їх оскаржити в апеляційному суді.
Учасникам судового процесу роз`яснено, що суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений, та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку. А тому суд за клопотанням і згодою учасників судового провадження обмежився дослідження доказів: допитом обвинуваченогота дослідженням його характеризуючих даних.
Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, з проникненням у приміщення є вірною.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, те, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином, а наявність таких обставин, як щире каяття та добровільне відшкодування завданого збиткупомякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також думку потерпілого ОСОБА_5 , який не наполягав на суворій мірі покарання і поклався при вирішенні даного питання на розсуд суду та те що ОСОБА_4 неодноразово судимий, вчинив злочин до постановлення вироку Решетилівського районного суду Полтавської області від 25.02.2016 року, суд вважає, що покарання за даним вироком ОСОБА_4 необхідно призначати за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 необхідно залишити тримання під вартою, і час відбуття покарання рахувати з 15.02.2016 року.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, ч. 2 ст. 289КК України, суд,-
ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України на 5 (п`ять) років 6 (місяців) позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частки належного йому майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів до призначеного покарання, частково приєднати покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 25.02.2016 року - 1 (один) місяць позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 7 (місяців) позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частки належного йому майна.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 15.02.2016 року при цьому зарахувати в строк відбування покарання за цим вироком суду строк його перебування під вартою з 16.05.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.