Справа № 373/874/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/403/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 22.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
22 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :
головуючого-судді - ОСОБА_2
суддів- - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Переяслав Хмельницький відділ кримінально-виконавчої інспекції звернувся до Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 , яке було призначено вироком Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2014 року обґрунтовуючи його тим, що за час перебування на обліку засуджений ОСОБА_7 не виконав покладений на нього судом обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, а саме: загалом допустив одинадцять неявок до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію без поважних причин, з яких вісім неявок підряд, протягом іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності, не навчається і не працює, на застереження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням не реагує, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Ухвалою Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року подання Переяслав Хмельницького МВ КВІ задоволено, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, призначеного вироком Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2014 року.
Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 за час іспитового строку не з`явився на реєстрацію без поважних причин 10 разів, а саме: 06.10.2014, 19.01.2015, 07.09.1015, 21.09.2015, 05.10.2015, 19.10.2015, 02.11.2015, 16.11.2015, 07.12.2015, 21.12.2015, з яких вісім неявок підряд протягом вересня, жовтня, листопада та грудня 2015 року. Крім цього, згідно постанов Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, ОСОБА_7 протягом іспитового строку систематично притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 01.08.2014 за ч.1 ст.130 КУпАП; 28.08.2014 за ч.2 ст.130 КУпАП; 26.09.2014 за ч.3 ст.130 КУпАП; 20.01.2015 за ч.3 ст.130 КУпАП; 04.03.2015 за ч.3 ст.130 КУпАП; 07.04.2015 за ч.3 ст.130 КУпАП; 20.01.2015 за ч.7 ст.121 КУпАП; 25.03.2015 за ч.7 ст.121 КУпАП. Вищенаведене дає підстави вважати про стійке небажання стати на шлях виправлення.
Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 16.02.2016р. щодо нього скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що надавав свої пояснення з приводу причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції, однак ні кримінально-виконавчою інспекцією, ні судом вони не були взяті до уваги. Крім того, вказує на те, що судом не враховано, що з 15.01.2016 року працює на посаді слюсаря з ремонту швейного обладнання у ТОВ «Завод металовиробів «Вертикаль». За місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, про що додає характеристики.
На вказану апеляційну скаргу надійшли заперечення прокурора, в яких він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 та залишити без змін ухвалу Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.02.2016 року. Так, зазначає, що подана апеляційна скарга не містить жодного аргументу та посилання на те, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість рішення суду першої інстанції. Так, просить звернути увагу на той факт, що протягом відбування покарання з іспитовим строком засуджений ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про порушення порядку та умов відбування покарання з іспитовим строком. Крім того, засуджений вказує на те, що жодних письмових попереджень КВІ йому під підпис не виносилось, однак дане твердження не ґрунтується на матеріалах особової справи, з якої вбачається, що такі попередження виносились неодноразово, зокрема 07.10.2014, 02.02.2015 та 25.12.2015. Також, в своїй апеляційній скарзі засуджений наголошує на тому, що суд не прийняв до уваги його пояснення щодо причин неявки на реєстрацію до Переяслав Хмельницького МВ КВІ, однак будь яких документальних підтверджень поважності причин неявки не надав.

На вказану апеляційну скаргу також надійшли заперечення начальника Переяслав Хмельницького міського відділу кримінально виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області, в яких просить апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.02.2016 року без змін. В запереченнях на апеляційну скаргу вказує на те, що засуджений ОСОБА_7 з невідомих причин не з`являвся до КВІ на реєстрацію, хоча і був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, за що йому виносились попередження. Також вказує на те, що засуджений змінив своє місце проживання, але не повідомив КВІ про це. Крім того, 03.12.2015 до кримінально виконавчої інспекції з`явилась громадянка ОСОБА_8 , яка є мамою засудженого, та пояснила, що її син працював в смт. Згурівка, інколи приїжджав додому, але до інспекції з`являтись не хотів. Загалом, перебуваючи на обліку в кримінально виконавчій інспекції та відбуваючи покарання з випробуванням ОСОБА_7 належних висновків не зробив, загалом допустив 11 неявок до кримінально виконавчої інспекції на реєстрацію без поважних причин, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, профілактична робота позитивного результату не дала, а сама поведінка засудженого свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та може призвести до скоєння нового кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали особової справи засудженого та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, ч.2 ст. 166 КВК України суд, за поданням кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, може прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч.3 ст.166 КВК України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2014 року засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, а відповідно до ст.76 КК України покладено на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації (а.с. 3-5 особової справи засудженого).

06.06.2014р. ОСОБА_7 був поставлений на облік у Переяслав Хмельницькому МВ КВІ (а.с. 7 особової справи засудженого).

28.07.2014 р. ОСОБА_7 було роз`яснено положення ч.3 ст. 164 КВК України про зобов`язання виконувати обов`язки, покладені на нього судом, про що свідчать: підписка (а.с.22) та пояснення ОСОБА_7 (а.с.25).

Постановою інспектора Переяслав - Хмельницького МВ КВІ ОСОБА_7 встановлені дні явки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, а саме перший та третій понеділок кожного місяця.

З листка реєстрації (а.с. 27) вбачається, що 06.10.2014р., 19.01.2015р., 02.06.2015р., 07.09.2015р., 21.08.2015р., 05.10.2015р., 19.10.2015р., 02.11.2015р., 16.11.2015р., 07.12.2015р., 21.12.2015р. ОСОБА_7 на реєстрацію не з`явився.

07.10.2014р. та 02.02.2015р. ОСОБА_7 було винесене застереження у виді письмового попередження за неявку до кримінально виконавчої інспекції на реєстрацію (а.с.34, 52).

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи щодо ОСОБА_7 , засуджений систематично притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 01.08.2014 за ч.1 ст.130 КУпАП; 28.08.2014 за ч.2 ст.130 КУпАП; 26.09.2014 за ч.3 ст.130 КУпАП; 20.01.2015 за ч.3 ст.130 КУпАП; 04.03.2015 за ч.3 ст.130 КУпАП; 07.04.2015 за ч.3 ст.130 КУпАП; 20.01.2015 за ч.7 ст.121 КУпАП; 25.03.2015 за ч.7 ст.121 КУпАП.

16.11.2015р. та 02.12.2015р. у зв`язку з неявкою засудженого до кримінально виконавчої інспекції було винесено подання про здійснення приводу засудженого (а.с.113).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_8 від 03.12.2015р. (а.с.115), яка є мамою засудженого ОСОБА_7 , її син працював в смт. Згурівка, але де саме не повідомляв, інколи прибував додому щоб допомогти по господарству. Вона йому говорила про те, щоб він звернувся до кримінально-виконавчої інспекції, але до інспекції він з`являтись не хотів та поїхав в м. Київ.

Відповідно до рапорту інспектора Переяслав Хмельницького МВ КВІ від 03.12.2015р. на момент здійснення перевірки по місцю проживання в АДРЕСА_1 засудженого ОСОБА_7 , він був відсутній. За вищевказаною адресою знаходилась мама засудженого ОСОБА_8 , яка пояснила, що на даний час за даною адресою її син не проживає, про місце його проживання їй нічого не відомо. Засуджений порушив зобов`язання повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, про що 25.12.2015р. було знову винесене застереження у виді письмового попередження за неявку до кримінально виконавчої інспекції на реєстрацію та за зміну місця проживання без повідомлення КВІ.

Як вбачається з характеристики, наданої ОСОБА_7 , з 15.01.2016р. він працює на посаді слюсаря з ремонту швейного обладнання на ТОВ «Завод металовиробів «Вертикаль» та за період роботи зарекомендував себе з позитивної сторони. Також засуджений надав суду позитивну характеристику від депутата Переяслав-Хмельницької міської ради.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 , розуміючи наслідки порушення порядку відбування покарання з випробуванням, свідомо не виконав покладені на нього судом обов`язки у виді повідомлення органів кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, та допустив десять неявок на реєстрацію без поважних причин, крім того, в період іспитового строку неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, а тому обґрунтовано скасував засудженому звільнення від відбування покарання і обґрунтовано направив ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2014 року покарання.

Ухвала суду є законною і обґрунтованою. Підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.
Судді:

_________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3