В И Р О К
Іменем України

17.08.2016 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0003222 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимостей,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
20.05.2016 року о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , увійшовши та піднявшись на 11 поверх житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та діючи з корисливих мотивів, шляхом пошкодження навісного замку відкруткою, проник до підсобного приміщення, яке належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_6 металевий візок вартістю 140 грн.
Довівши свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, до кінця, отримавши можливість безперешкодно розпоряджатися таємно викраденим металевим візком, ОСОБА_4 , взявши в руки візок, на ліфті спустився на перший поверх, та при спробі вийти з парадної будинку на вулицю, був зупинений консьєржкою вищевказаного будинку ОСОБА_7 .
Згідно висновку товарознавчої експертизи від 01.07.2016 року №56Е, ринкова вартість наданого на дослідження металевого складного візка за цінами вторинного ринку станом на 20.05.2016 року - 140 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми злочинними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 140 грн, яка в ході досудового слідства відшкодована.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно в травні місяці 2016 року, він підійшов до будинку на АДРЕСА_3 , піднявся на 11 поверх, відкрив замок, та з підсобного приміщення викрав металевий візок. Однак, коли він спускався із вищевказаним візком донизу, його було затримано. В той же час обвинувачений зазначив, що проживає із матір`ю, сестрою та племінником, хотів придбати продукти харчування, та в послідуючому усвідомив протиправність своїх дій, зробив для себе висновки, і зрозумів, що краще працювати, ніж скоювати злочини.

Так як, ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.185 ч.3 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті, а також позитивну характеристику, складену інспектором Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Крім того, при призначенні покарання судом враховується думка потерпілого ОСОБА_6 , який звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що претензій до обвинуваченого немає, завданий йому збиток відшкодовано, викрадене майно повернуто в повному обсязі; враховується також особа обвинуваченого, його молодий вік, також те, що відповідно до ст.89 КК України є особою не маючою судимостей; відшкодування завданого збитку шляхом повернення майна.

В той же час, при призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, його вік, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до них дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 п. 2, 3, 4 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти в зазначений орган про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування відомостей про застосування заходів забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не вказано.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 п.2, 3, 4 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти до кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження - металевий візок - вважати повернутим за належністю.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження - відкрутку, вилучену із місця події знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1