Справа №639/1641/16-к
Провадження №1-кп/639/208/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2016 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0000001 від 01.01.2016 року, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно працевлаштованого електромонтером в фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-28.02.1996 року Харківським обласним судом за ч.3 ст.140, ч.2 ст.145, ч.2 ст.193, ч.3 ст.142, ст.42 КК України до 8 років позбавлення волі;

-13.03.1998 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.81, ст.43 КК України до 7 років позбавлення волі;

-01.10.2010 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-01.10.2014 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ст.395, ст.ст.70, 71, 72 КК України до 11 місяців позбавлення волі;

-22.09.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи засудженим за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.09.2015 року за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, діючи умисно та протиправно, скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, після отримання 04.11.2015 року вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.09.2015 року, Жовтневим МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області у той же день засуджений ОСОБА_4 був поставлений на облік (особова справа №29/15) та викликаний до інспекції з метою роз`яснення умов відбування призначеного покарання у виді громадських робіт та направлення безпосередньо до місця їх відпрацювання.

18.11.2015 року ОСОБА_4 ознайомлений з умовами відбування покарання у виді громадських робіт та наслідками за ухилення від відбування покарання, про що він надав кримінально-виконавчій інспекції письмову підписку та отримав направлення для відпрацювання громадських робіт в Холодногірську виправну колонію №18, розташована за адресою: м. Харків, вул. Рубанівська, 4. Згідно вказаного направлення ОСОБА_4 повинен був приступити до відбування покарання 19.11.2015 року.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 не прибув до відбування кримінального покарання у виді громадських робіт, не приступив до виконання безоплатних громадських робіт на базі Холодногірської виправної колонії №18 строком на 100 (сто) годин.

ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою ухилення від відбування покарання, з 19.11.2015 року по теперішній час до Холодногірської виправної колонії №18 для відбуття покарання у виді громадських робіт не з`явився, за наявності такої можливості, та не маючи медичних протипоказань щодо їх виконання. Таким чином, ОСОБА_4 умисно ухилявся від відбування покарання та не з`явився на реєстрацію до інспекції 01 грудня 2015 року.

Не виконавши покладені обов`язки, порушивши порядок та умови відбування покарання, ОСОБА_4 ухилився від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання, оскільки не відпрацював жодної години із призначених 100 (ста) годин громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за ч.2 ст.389 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину.

Під час допиту у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 пояснив, що згідно вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.09.2015 року йому було призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Про порядок відбуття покарання та наслідках невиконання покарання за вироком суду йому було повідомлено співробітниками кримінально-виконавчої інспекції. Після цього до виконання громадських робіт він не приступив, оскільки у нього на це не було часу, так як він неофіційно працював.

Показання підсудного ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом підсудного ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів кримінального провадження. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченими ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст.337 КПК України), є доведеною.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього виду покарання.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_4 встановлено, що він не одружений, на обліку у лікаря-психіатра чи нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований електромонтером в ФО-П ОСОБА_5 , за місцем роботи характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України, виходячи із принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення підсудного та попередження скоєння нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту, що буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд враховує, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.09.2015 року за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт, яке не відбуте повністю, після чого знову обвинувачується у вчиненні нового злочину за ч.2 ст.389 КК України, тому суд остаточно призначає покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України та частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно п.4 ч.1 ст.72 КК України при складенні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з співвідношення, що одному дню арешту відповідають 8 (вісім) годин громадських робіт.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальних витрат чи речових доказів по кримінальному провадженню не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.09.2015 року, виходячи зі співвідношення, що 100 (ста) годинам громадських робіт відповідає 12 днів арешту, та остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 2 (двох) місяців 10 (десять) днів арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1