АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/775/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 646/5686/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваної - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 року, якою задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно у кримінальному провадження № 0000397 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 року було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000397 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та накладено арешт на мобільний телефон "Nokia Lumia 830" (Windows Phone ОС) з Imei кодом НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 , який вилучений під час огляду у ОСОБА_9 13.05.2016 року. Слідчий суддя вважав що прокурором доведено, що з вказаного мобільного телефону здійснювалися перемови щодо надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 , а тому вилучений предмет має доказове значення у кримінальному провадженні. З таким рішенням слідчого судді не погодилася захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_7 та подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 року скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі вказано, що ОСОБА_10 13.05.2016 року добровільно видала під час огляду мобільний телефон, однак, прокурором не надано жодних доказів, що ОСОБА_10 дійсно надала добровільну згоду на вилучення її мобільного телефону. Зазначає, що ОСОБА_10 була примусово доставлена до прокуратури Харківської області, де слідчий, порушуючи права особи на свободу та правову допомогу, без виклику адвоката, з яким було укладено угоду, склав протокол огляду місця події та вилучив мобільний телефон. За вказаним фактом написані відповідні скарги. Слідчим суддею не прийнято до уваги, що вилучення телефону було здійснено з грубим порушенням вимог КПК України, а тому накладення арешту на майно є незаконним.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно клопотання слідчого, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду начальника управління податків і зборів юридичних осіб Центральної ОДШ ГУ ДФС в Харківській області будучі працівником правоохоронного органу та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» та будучи керівником структурного підрозділу територіального органу виконавчої влади відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України обіймала відповідальне становище.

19.04.2016 року о 12:00 перебуваючи у приміщенні Центральної ОДШ ГУ ДФС в Харківській області за адресою: м.Харків, пр. Науки (Леніна), 9, висловила вимогу директору ТОВ «Агроекспорт ЛАН» ОСОБА_11 про надання неправомірної винагороди у вигляді 30 % від 141 877 гривень за сприяння у відшкодуванні на користь ТОВ «Агроекспорт ЛАН» податку на додану вартість з державного бюджету України на суму 472 925 гривень, відповідно до поданої декларації.

Продовжуючи свій намір на отримання неправомірної винагороди, після перерахування суми відшкодування податку на додану вартість з державного бюджету України на рахунок ТОВ «Агроекспорт ЛАН» 28.04.2016 року 472 925 гривень, ОСОБА_8 зателефонувала директору ТОВ «Агроекспорт ЛАН» ОСОБА_11 з метою призначення зустрічі для обговорення умов передачі неправомірної винагороди.

Продовжуючи свій намір на отримання неправомірної винагороди, 29.04.2016 року ОСОБА_8 знаходячись з невстановленою досудовим слідством особою в приміщенні приймальної начальника Центральної ОДШ ГУ ДФС в Харківській області, розташованої за адресою: м.Харків, пр. Науки (Леніна), 9, після переговорів з директором ТОВ «Агроекспорт ЛАН» Бершадській та співзасновником ТОВ «Агроекспорт ЛАН» ОСОБА_12 узгодила зменшення суми неправомірної винагороди до 15% від суми відшкодування, тобто 70939 гривень, обговорила умови передачі зазначених коштів в готівковій формі після 12.05.2016 року.

Крім цього, продовжуючи свій намір на отримання неправомірної винагороди 13.05.2016 року ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_11 про необхідність передачі неправомірної вигоди у сумі 71 000 грн. через її знайому ОСОБА_14

ОСОБА_11 13.05.2016 року узгодила з ОСОБА_14 , що обговорену суму грошових коштів пре дасть працівник ТОВ «Агроекспорт ЛАН» ОСОБА_15 .

Приблизно о 15:30 13.05.2016 року в офісі за адресою: м. Харков, вул. Благовіщенська, 2/15, охоронець ТОВ «Агроекспорт ЛАН» ОСОБА_15 передав ОСОБА_14 в якості неправомірної винагороди для ОСОБА_13 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 71 000 гривень.

13.05.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, тобто вимагання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Згідно матеріалів судової справи, 13.05.2016 року у приміщенні службового кабінету прокуратури Харківської області за адресою м. Харків, вул.. Б. Хмельницького, 4 у ОСОБА_13 в ході огляду місця події у ОСОБА_16 було виявлено та вилучено мобільний телефон "Nokia Lumia 830" (Windows Phone ОС) з Imei кодом НОМЕР_1 .

У клопотанні слідчого вказано, що вилучені у справі предмету, у тому числі і мобільний телефон "Nokia Lumia 830" (Windows Phone ОС) з Imei кодом НОМЕР_1 може нести на собі сліди вказаного кримінального правопорушення, а також для забезпечення можливої конфіскації майна є необхідність накладення на нього арешту.

З такими доводами погодилась і слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів приймає до уваги, що статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, приймаючи до уваги те, що згідно тексту повідомлення про підозру ОСОБА_16 , вона здійснювала телефонний дзвінок при реалізації свого наміру на отримання неправомірної винагороди, а також те, що санкція частини 3 статті 368 КК України передбачає у якості додаткового покарання конфіскацію майна, колегія суддів не заходить підстав для скасування ухвали слідчого судді від 17.05.2016 року.

Посилання апелянта на порушення слідчим права ОСОБА_13 на захист, відсутності її добровільної згоди на вилучення майна, та інші викладені в апеляційній скарзі питання щодо порушення прав підозрюваною підлягають з`ясуванню в ході розгляду обвинувачення по суті, і на даний момент не впливають на правильність рішення слідчого судді про необхідність задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 року, якою задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно у кримінальному провадження № 0000397 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: