АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1572/16 Справа № 192/1368/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000128 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у сел. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: -04 лютого 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку і покладанням обов`язків на 1 рік 6 місяців;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 призначити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 пояснював, що він удару ногою не наносив, однак суд, діючи виключно на власний розсуд, не досліджуючи доказів на підтвердження правильності та повноти кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, розглянув кримінальне провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року, остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 12 днів.
За обставин, викладених у вироку, 23 лютого 2016 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю знайомою ОСОБА_9 , умисно наніс їй не менше шести ударів правою рукою в ліву частину голови та обличчя, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді синця навколо лівого ока, синця в проекції кута нижньої щелепи ліворуч, набряку м`яких тканин на волосяній частині голови в скроневій області ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з частиною 3 статті 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обов`язковою умовою прийняття судом обставин провадження як таких, що ніким не оспорюються та не підлягають дослідженню, є вимога закону роз`яснити сторонам зміст цих обставин. Крім цього, суд повинен переконатися, що визнання сторонами обставин справи є добровільним, та роз`яснити їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з вироку суду від 24 травня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, у зв`язку з чим, враховуючи думку учасників процесу, суд прийняв рішення щодо проведення судового розгляду у скороченому порядку, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Однак з технічного запису судового процесу вбачається, що у судовому засіданні обвинувачений пояснював, що він не наносив удару ногою в ліву частину голови потерпілої ОСОБА_9 , що не свідчить про повне визнання вини обвинуваченим, а тому суд мав належним чином дослідити докази на підтвердження правильності встановлених обставин та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , однак не дотримався зазначених вимог, безпідставно застосувавши спрощений порядок судового розгляду, передбачений ч. 3 ст. 349 КПК України, що призвело до істотного порушення вимог КПК України, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, безпідставне застосування ч. 3 ст. 349 КПК України є відповідно до ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим вказані обставини згідно із п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Разом з тим, враховуючи, що розгляд провадження судом першої інстанції відбувався за скороченою процедурою, без дослідження всіх доказів, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені місцевим судом порушення.

Керуючись положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, колегія суддів при призначенні нового судового розгляду даного кримінального провадження, дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року задовольнити.
Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4