Провадження №1-кп/127/237/16
22.11.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
05 серпня 2014 року обвинувачена ОСОБА_5 , маючи умисел на зупинення виконавчого провадження №20362244 про стягнення з неї заборгованості за кредитними договорами №22/05/2007840-КВ/23 від 22 травня 2007 року та №08/07/2008/840-К-246 від 08 липня 2008 року в сумі 1949217 гривень, що еквівалентно 254324 доларам США, через свого захисника ОСОБА_6 надала до виконавчої служби Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції завідомо підроблену довідку з МКЛ ШМД від 04 серпня 2014 року про продовження нею стаціонарного лікування з діагнозом: хронічний холецистит, стадія загострення. На підставі даної довідки державним виконавцем Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ винесено постанову про зупинення виконавчого провадження про примусове стягнення з останньої заборгованості за кредитними договорами в сумі 1949217 гривень, що еквівалентно 254324 доларам США.
Згідно довідки з МКЛ ШМД від 21 травня 2015 року ОСОБА_5 в період 2013-2014 років за медичною допомогою на стаціонарне лікування не зверталась.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, суду пояснила, що в 2014 році у Староміському ВДВС ВМУЮ знаходилось виконавче провадження по виконанню рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 25 грудня 2009 року про стягнення солідарно з неї та її чоловіка ОСОБА_7 коштів на користь ПАТ «КБ`Надра». На той час між нею та адвокатом ОСОБА_6 була укладена угода про захист її прав та інтересів. На початку серпня 2014 року із Староміського ВДВС Вінницького МУЮ надійшло повідомлення, що об 11.30 год. 06 серпня 2014 року відбудеться примусовий вхід в її помешкання для здійснення опису майна. На той момент вона хворіла і фізично не могла бути присутньою під час виконавчих дій. Вона зателефонувала адвокату ОСОБА_6 і запитала, як їй діяти в даній ситуації, на що останній запитав, чи вона зверталася до лікаря з приводу хвороби і чи є у неї про це документи. Вона відповіла, що у лікарню не зверталась, ОСОБА_6 порадив їй звернутися до лікаря, щоб отримати лікарняний або довідку про хворобу, які передати йому, при цьому він не повідомив, яким чином буде використовувати довідку з лікарні. За порадою ОСОБА_6 і через погіршення самопочуття вона звернулась до МКЛ ШМД, де їй запропонували госпіталізацію, від якої вона відмовилась. Вона звернулася до лікаря в приймальному відділенні МКЛ ШМД. Там їй було виписано лист призначення та видано довідку, яку вона через когось із своїх знайомих передала адвокату ОСОБА_6 . Зміст довідки вона не читала, лікаря ОСОБА_8 вона не пам`ятає. Дану довідку ОСОБА_6 долучив до клопотання на ім`я начальника Староміського ВДВС Вінницького МУЮ, в якому просив відкласти примусовий вхід у її помешкання до її видужання. Вона не знала, що довідка, яку їй видали, не відповідає дійсності і лікар, який видав довідку, за це був притягнутий до кримінальної відповідальності. В судовому засіданні лікар ОСОБА_9 суду пояснила, що відомості у довідці не відповідають дійсності. Вона не могла і не повинна була про це знати. Підозри з приводу недійсності довідки у неї не виникало, оскільки вона була видана лікарем в службовому кабінеті, в стінах лікарні, у зв`язку з її захворюванням, містила штамп лікарні, печатку лікарні «Для листків непрацездатності» та особисту печатку лікаря, тому вона була впевнена в її дійсності. Будь кого із своїх знайомих про видачу медичної довідки, зміст якої не відповідав би дійсності, вона не просила. Просила її виправдати в зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_5 , її вина повністю доведена дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами.
Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що в серпні 2014 року йому зателефонувала ОСОБА_5 , з якою у нього був укладений договір про надання правової допомоги, і сказала, що об 11.30 год. 06 серпня 2014 року призначений примусовий вхід державного виконавця Староміського ВДВС ВМУЮ у її помешкання. Вона запитала, як відбувається примусовий вхід, він їй розповів. Вона сказала, що за станом здоров`я не зможе брати участь у виконавчих діях, оскільки у неї проблеми з ЖКТ. Він роз`яснив, що про це потрібно взяти медичну довідку. Хтось із знайомих обвинуваченої передав йому медичну довідку, яку він долучив до свого клопотання про зупинення виконавчого провадження. Дана довідка у нього не викликала ніяких сумнівів щодо її дійсності. На ній був штамп, печатка лікарні та печатка лікаря.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона працює головним державним виконавцем Староміського ВДВС ВМУЮ, де на виконанні знаходиться виконавче провадження про виселення обвинуваченої. Напередодні примусового входу до помешкання обвинуваченої, адвокат останньої ОСОБА_6 подав клопотання про зупинення виконавчого провадження в зв`язку з хворобою обвинуваченої і долучив до клопотання довідку. Вони зробили запит в МКЛ ШМД і отримали відповідь, що ОСОБА_5 у них на стаціонарному лікуванні не перебуває.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що влітку 2014 року нею була видана довідка, відомості в якій не відповідали дійсності. Про видачу даної довідки її попросили знайомі, подробиць вона не пам`ятає. За видачу даної довідки її було притягнуто до дисциплінарної та кримінальної відповідальності.
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.
В судовому засіданні знайшло підтвердження обвинувачення ОСОБА_5 в тому, що 05 серпня 2014 року вона, маючи умисел на зупинення виконавчого провадження №20362244 про стягнення з неї заборгованості за кредитними договорами через свого захисника ОСОБА_6 , надала до виконавчої служби Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ завідомо підроблену довідку з МКЛ ШМД без номера від 04 серпня 2014 року про продовження нею стаціонарного лікування з діагнозом: хронічний холецистит, стадія загострення. На підставі якої державним виконавцем Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ винесено постанову про зупинення виконавчого провадження про примусове стягнення з останньої заборгованості за кредитними договорами в сумі 1949217 гривень, що еквівалентно 254324 доларам США.
Дане обвинувачення підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які є послідовними, узгоджуються між собою та вищепроаналізованими доказами.
Так, обвинувачена ОСОБА_5 не заперечувала, що 04 серпня 2014 року в МКЛ ШМД отримала довідку (а.с. 71), яку передала через знайомих своєму адвокатові ОСОБА_6 , а той долучив її до клопотання на ім`я начальника Староміського відділу ДВС (а.с. 47), на підставі чого виконавче провадження було зупинено (а.с. 80).
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підтвердили дані обставини.
Показання обвинуваченої ОСОБА_5 в частині, що вона особисто чи через знайомих не просила лікаря ОСОБА_9 видавати їй підроблену медичну довідку, спростовуються поясненнями останньої в судовому засіданні, згідно яких вона видала на прохання своїх знайомих медичну довідку (а.с. 71), в якій зазначила обставини, що не відповідають дійсності. За підроблення даної довідки проти неї було порушено кримінальне провадження, однак ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2015 року її звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 366 КК України, в зв`язку з дійовим каяттям, провадження відносно неї закрито (а.с. 94).
Той факт, що обвинувачена ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_9 не пам`ятають одна одної або взагалі не бачились, не спростовує факту підроблення медичної довідки та її використання обвинуваченою ОСОБА_16 ОСОБА_17 з метою зупинення виконавчого провадження.
Показання обвинуваченої ОСОБА_5 , що вона 04 серпня 2014 року звернулася у приймальне відділення МКЛ ШМД, де до неї вийшов лікар, оглянув її, зробив призначення та видав медичну довідку, зміст якої вона не читаючи, через своїх знайомих, передала адвокату ОСОБА_6 , спростовуються повідомленням головного лікаря МКЛ ШМД ОСОБА_14 , що ОСОБА_5 за медичною допомогою на стаціонарне лікування в період з 01 липня 2014 року по теперішній час не зверталася (а.с. 82) та протоколом огляду двох журналів обліку прийому хворих у стаціонар, згідно з якими прізвище ОСОБА_5 не значиться (а.с. 83-85).
Ствердження обвинуваченої ОСОБА_5 , що вона не читала зміст довідки, малоймовірні, оскільки вона прийшла за довідкою, що хворіє, для того, щоб зупинити виконавче провадження, а тому мала переконатись у змісті довідки, яка мала стати підставою для зупинення виконавчого провадження, передавати адвокату довідку з іншим змістом було недоцільно.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_5 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документу.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима (а.с. 88), на обліку в КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» та в КЗ ВОНД «Соціотерапія» не перебуває (а.с. 89-90).
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_5 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти останній про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: