ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/656/15-к
провадження № 1-кп/691/16/16
УХВАЛА

23 травня 2016 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

на розгляді Городищенського районного суду Черкаської області, перебувають матеріали вищенаведеного кримінального провадження, по факту крадіжки ноутбука «Compaq Armada Е-500», який належав ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України.

До судового засідання з`явилися прокурор, потерпілий, та доставлений обвинувачений.

Із клопотанням про продовження заходів забезпечення кримінального провадження, тримання під вартою щодо обвинуваченого, звернулася прокурор, з тих мотивів, що 26.05.2016 року закінчується дія запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, продовжується, та враховуючи наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, особу обвинуваченого, є необхідність у його продовженні.

Заслухавши думку прокурора, яка підтримала заявлене клопотання, вважає, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_4 буде переховуватись від суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам; обвинуваченого та потерпілого, які підтримали думку прокурора, вважають, що з урахуванням поведінки обвинуваченого слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора є таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст., ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом; кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

До спливу продовженого строку, за нормами ст.331 Кримінального процесуального кодексу України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд, своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вбачається, що 28.03.2016р. за ухвалою суду ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 26.05.2016 року, включно. На даний час, розгляд судового провадження триває, отже є потреба у вирішенні питання доцільності продовження обраного заходу забезпечення кримінального провадження за №0000171 від 06.04.2015 року, судового провадження №1кп/691/16/16.

Суд, вирішуючи питання про доцільність продовження обраного запобіжного заходу обвинуваченому, враховує, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно, та оцінюється в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин про якій йдеться в рішеннях національних судів, рівня переконливості аргументів заявника, викладених в його клопотанні. Продовження тримання під ватрою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує приспи поваги до свободи особистості (справа «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy) [GC], № 26772/95, п 153, ЄКПЛ 2000 IV), та вимоги кримінального процесуального законодавства, ст., ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, а також рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011р..

Скарги обвинуваченого на умови тримання під вартою, відсутні, як і клопотання щодо вирішення питання зміни існуючого запобіжного заходу, та не є переконливими посилання на те, що інший більш м`який запобіжний захід обраний відносно нього за розсудом суду, забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Пунктом 3 ст.5 наведеної вище Конвеції, передбачено право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Суд, вважає, що аргументи наведені прокурором є більш переконливими, та з огляду на особу обвинуваченого, характер протиправного діяння, яке інкримінується обвинуваченому, відповідності особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, наявні спроби переховування від суду, які залишаються, відповідно до встановленого раніше, незмінними.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду (п.1 ч.1 даної статті). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки п.5 ч.2 ст.183 КПК України.

На даний час, суд не вбачає, із встановленого у судовому засіданні, що більш м`який запобіжних захід може запобігти ризикам, передбаченим у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, і враховує, при вирішенні заявленого клопотання, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей та репутацію обвинуваченого (ст.178 КПК України).

Суд, з огляду на стадію кримінального процесу, вважає, що продовжити дію обраного запобіжного заході, слід на 30 календарних днів, та керуючись Конвенцією про захист права людини і основоположних свобод, ст. 331 та главою 18 КПК України, -

ухвалив:

клопотання прокурора задовольнити частково, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 23.12.2014 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначення покарання з трирічним іспитовим терміном,

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, строком на 30 діб, до 22.06.2016 року, включно.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про продовження строків тримання під вартою.

Повідомити про прийняте рішення родичів обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1