В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2016 Справа №607/3700/16-к

Тернопільський міськрайонний суд

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000720 від 26 лютого 2016 року, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою загальною середньою освітою,не одруженого, не працює, раніше судимого:

- 15 травня 2000 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) відстрочено виконання вироку терміном на 1 рік з сплатою штрафу в доход держави в розмірі 680 грн.;

- 17 січня 2001 року Тернопільським міським судом за ч. 2 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, ст. 17 ч. 2 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна; на підставі ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на 2 роки з конфіскацією всього майна; відповідно до ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області у виді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців з конфіскацією всього майна; звільненого 26 січня 2004 року по відбуттю строку покарання;

- 23 грудня 2004 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 200 годин громадських робіт; звільненого 28 квітня 2005 року по відбуттю покарання;

- 25 лютого 2008 року Малинівським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, ст. 304 КК України на 1 рік позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки; звільненого 08 липня 2009 року по відбуттю строку покарання;

- 31 серпня 2011 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту; звільненого 07 грудня 2011 року по відбуттю строку покарання;

- 13 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України на 2 роки 10 місяців обмеження волі; звільненого 28 листопада 2013 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 3 дні обмеження волі на підставі ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2013 року;

- 21 вересня 2015 року Тернопільським міськрайонним за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 (шести) місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Тернопільського міськрайонного суду від 13 квітня 2012 року, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 6 місяців обмеження волі, які, згідно п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, перевести у 3 місяці позбавлення волі, остаточно визначивши покарання у виді 1 року 9 місяців позбавлення волі, звільнений 04 листопада 2015 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, прийшовши 25 лютого 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв. до ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_2 , вирішив викрасти чуже майно.

Для цього він, переконавшись в тому, що поряд немає людей і ніхто не помітить його дій, проникнувши на територію вказаного господарства ОСОБА_7 , підійшов до господарської будівлі, яка знаходиться в тильній стороні цього будинковолодіння, за допомогою дерева, котре росте поряд із даною господарською будівлею, заліз на її дах та, маючи при собі заздалегідь приготовані для цього плоскогубці, роз`єднав з`єднання металевої покрівлі даху, внаслідок чого утворився достатній отвір у даху, через який він проник в дану будівлю, звідки намагався таємно викрасти: рубанок вартістю 35 грн., розвідний ключ вартістю 40 грн.; черпак каменщика вартістю 15 грн.; металевий сифон вартістю 20 грн.; чотири металеві ємності круглої форми вартістю 30 грн. кожна; брухт чорних металів вагою 0,7 кг. вартістю 1,68 грн.; брухт алюмінію 0,6 кг. вартістю 14,4 грн. та брухт ЦАМу вагою 0,9 кг. вартістю 16,2 грн., всього майна на загальну суму 262,28 грн., з яким намагався залишити місце події, однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки о 16 год. 00 хв. 25 лютого 2016 року був затриманий потерпілим.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення судом суті обвинувачення вину в інкримінованому діянні визнав повністю.Дав показання про те, що 25 лютого 2016 року приблизно о 15 год. він йшов вул. Гайова Бічна в м. Тернополі, та побачив господарство, з господарськими будівлями, звідки вирішив викрасти майно. Для цього він плоскогубцями, які мав з собою, розігнув стик металу на даху господарської будівлі вказаного господарства. В утворений отвір пропхав руку і до чого міг дотягнутися рукою, те і витягнув, зокрема, ключ, відра інші предмети, що зазначені в обвинувальному акті. Ці речі мав намір здати на металобрухт, однак недалеко від господарства він був затриманий потерпілим. На запитання пояснив, що до взяття його під варту працював неофіційно, проживав з жінкою, яка мала дітей від попереднього шлюбу, і які він утримував. Після звільнення планує повернутись до матері та допомагати їй, влаштуватись на роботу. Просить звернути суду увагу на те, що опору при затриманні не чинив, з самого початку затримання визнавав вину.

В ході судового розгляду обвинувачений змінив свою позицію. Зокрема, під час додаткового його допиту, за клопотанням захисника, ОСОБА_5 дав показання про те, що вказаного дня зранку до обіду він працював розвантажував товар і, повертаючись залізничною колією, біля вул. Гайової, вирішив сходити в туалет. Біля господарства, що примикало до території овочевої бази, біля купи дров побачив металеві предмети, які вказані в обвинувальному акті, та які вирішив викрасти та здати як металобрухт. Пояснив, що не проникав на територію господарства потерпілого, зокрема в підсобне приміщення. Плоскогубців з собою не мав, їх було виявлено в каструлях. Коли підходив до господарства, бачив, що в даху цього приміщення «розковирений» отвір, однак його він не робив. Вказав, що після того, як побачив цей отвір, мав намір в майбутньому проникнути туди, після того, як здасть речі на брухт. Зміну показань пояснив тим, що надіявся на несуворе покарання у випадку повного визнання ним вини.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_5 , його винуватістьдоводиться наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

Потерпілий ОСОБА_7 суду дав показання про те, що має господарство у АДРЕСА_2 , в кінці якого є технічне приміщення майстерня, курятник. 25 лютого 2016 року між 14:30год. та 16:00 год. його мама, яка пішла до курей,почала кричати, що злодій щось у них викрав і втікає. Він кинувся вслід за ним через територію овочевої бази, яка поряд з його господарством, та на відстані приблизно 250 м. від місця події затримав обвинуваченого, який мав в рукахїхні речі: відро та інше, те, що перелічене в обвинувальному акті, та знаходилось в середині технічного приміщення. Коли він наздогнав обвинуваченого, той жодного опору не чинив, повів його назад до господарства з викраденим, де викликав поліцію. На вказаному приміщенні виявили зі сторони, яка не проглядається здвору, розібраний дах. Жодних претензій до обвинуваченого не має, просить суд якомога лояльніше поставитись до обвинуваченого та не карати, оскільки йому пробачив.

Свідок ОСОБА_10 дала суду показання про те, що потерпілий є її сином. Точної дати не пам`ятає, у 2016 році, йшла по своєму господарстві та побачила, що по пустиріз-за комори втікає чоловік, хто саме не знає, з їхніми відрами та каструлями. Про це вона відразу сказала своєму синові і той наздогнав злодія. Син привів назад чоловіка, який є в залі обвинуваченим. Речі, які мав обвинувачений з собою, були їх, зокрема зелене відро. На одній з будівель їх господарства був розібраний дах. Також, зникли плоскогубці та секатор, але чи вони викрадались, не знає. До події приблизно 2-3 год. у коморі, звідки викрадено майно, не була.

Карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, про повідомлення приватною особою 25 лютого 2016 року про те, що приватна особа проникла в господарське приміщення по АДРЕСА_2 , що зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Тернопільського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області 25 лютого 2016 року за № 4354.

Рапортом інспектора Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 25 лютого 2016 року про прибуття, за повідомленням про проникнення в підсобне приміщення по АДРЕСА_2 , за даною адресою та виявлення там невідомого чоловіка, який назвався ОСОБА_5 , 1982 р.н., жителем с. Добромірка Збаразького району.

Заявою ОСОБА_7 від 25 лютого 2016 року начальникові Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області про проникнення цього ж дня приблизно о 16 год. 30 хв. невідомої особи в належне потерпілому господарське приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , та викрадення звідти робочого інструменту, господарських ємностей з алюмінію, розхідного матеріалу з алюмінію та спричинення цим матеріальної шкоди.

Протоколом огляду, проведеного на підставі згоди ОСОБА_7 , місця події із таблицею ілюстрацій від 25 лютого 2016 року, за яким на території господарства, що у АДРЕСА_2 , належній ОСОБА_7 , розташована господарська будівля з дахом із металевих листів, на якому з тильної сторони виявлено розковирений отвір розміром 180см.*100см.*150см. у формі трапеції; на куті цього приміщення з переду виявлено: металеву ємність, металеву ємність з рубанком та двома квадратними ємкостями, полімерний пакет синього кольору з відрізками металу в кількості 8 шт., металеве відро із сифоном, каструлею, розвідним ключем та черпаком каменщика. Також зафіксовано присутність на місці події ОСОБА_5 , у якого в лівій внутрішній кишені куртки, під час огляду, виявлено плоскогубці та матерчаті рукавиці, та біля нього лезо ножа.Виявлені речі, вилучені та опечатані.

Протоколом із фото від 27 лютого 2016 року огляду речей, вилучених під час огляду місця події згідно протоколу від 25 лютого 2016 року.

Висновком експерта № 1.4-298/16 від 28 березня 2016 року, за яким із семи слідів папілярних узорів, вилучених під час огляду місця події 25 лютого 2016 року за фактом крадіжки по вул. Гайова бічна, 9а, в м. Тернополі, три сліди пальців рук, вилучені із двох алюмінієвих каструль, залишені ОСОБА_5 .

Висновком експерта № 6-226/16 від 26 березня 2016 року, згідно якого залишкова вартість станом на 25 лютого 2016 року може становити: рубанку - 35 грн., черпака каменщика 15 грн., сифона 20 грн., розвідного ключа 40 грн., однієї металевої ємкості круглої форми 30 грн.

Довідкою ПП «Метопал» № 09 від 29 березня 2016 року про ціну: на брухт алюмінію (мікс) станом на 26 лютого 2016 року - 24 грн. за 1 кг., на брухтЦАМу 18 грн. за 1 кг., на брухт чорних металів 2 400 грн. за 1 т.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № , ліцензій Міністерства промислової політики, серія АЕ № 292509 та № 292510, ПП «Метопал» займається заготівлею і переробкою металобрухту чорних і кольорових металів.

Актом ПП «Метопал» від 29 березня 2016 року зважування брухту чорних та кольорових металів, відповідно до якого вага: брухту чорних металів 0,7 кг., ЦАМ 0,9 кг, брухту алюмінію (мікс) 0,6 кг. Згідно формуляра засобу вимірювальної техніки, вага для статичного зважування № 2606 ПП «Метопал» - придатна.

Така вартість речей, їх перелік жодним із учасників провадження не заперечувались. Прокурором надана розписка від 29 березня 2016 року потерпілого ОСОБА_7 про отримання від працівників поліції речей: рубанка, розвідного ключа, черпака каменщика, сифону, чотирьох господарських ємностей та металевого брухту. В судовому засіданні останній претензій щодо неповернення чи невідповідності майна не мав.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 ставиться в вину намагання викрасти майно потерпілого ОСОБА_7 усього на загальну суму 172,28 грн.

Однак, суд, шляхом додавання суми вартості кожного з предметів, встановив загальну суму вартості майна, яке намагався викрасти обвинувачений, -262,28 грн.

Показання обвинуваченого про те, що він не проникав ні на територію господарства потерпілого, ні в підсобне приміщення, а лише викрав речі, належні останньому, та які знаходились за територією господарства, суд розцінює як намагання применшити вину за вчинене, оскільки вони спростовуються наведеними доказами, зокрема: показаннями потерпілого та свідка про те, що речі, перед їх викраденням, знаходились саме всередині господарського приміщення і жодних даних про можливе їх переміщення з території господарства, на що вказує ОСОБА_5 , не здобуто. Крім цього, свідок вказала, що вперше побачила обвинуваченого, коли він біг по пустирі з-за комори. Також, згідно протоколу огляду місця події від 25 лютого 2016 року, у ОСОБА_5 з внутрішньої лівої кишені куртки було вилучено плоскогубці.

Відтак, на переконання суду, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення згідно обвинуваченняє доведеною,та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини провадження; особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання: вартість речей, яка є наближеною до передбаченого законом мінімуму, та вид предмету злочинного посягання, які для потерпілого не становлять цінності; останній не має жодних претензій до обвинуваченого, йому вибачив, та просить суд не карати ОСОБА_5 або обмежитись можливим найм`якшим покаранням.
Вважаючи наведені обставини такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу винного: стан його здоров`я, його позитивну характеристику за місцем реєстрації та проживання в с. Добромірка, а також за місцем тимчасово проживання в с. Шили Лановецького району Тернопільської області впродовж 12 грудня 2015 року 24 лютого 2016 року; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає лише з мамою пенсійного віку, суд, зважаючи на те, що він неодноразово судимий, вважає за доцільне застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.
При цьому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід залишити без змін, продовживши його строк на 60 днів.
В строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід зарахувати термін перебування під вартою з моменту затримання, тобто, з 26 лютого 2016 року, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.
Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_13 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Вирішити питання про долю предметів злочину, як речових доказів, суд позбавлений можливості з огляду на ненадання стороною обвинувачення постанови про визнання їх такими.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік 2 /два/ місяці.
Запобіжний ОСОБА_14 у виді тримання під вартою - залишити без змін, продовживши його строк до 17 вересня 2016 року.
Строк відбуття покарання рахувати з 26 лютого 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення: з 26 лютого 2016 року по 20 липня 2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 1 276 грн. 02 коп.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча суддяН.П. Воробель