154/1496/16
1-кп/154/190/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року, Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000314 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, освіта професійно-технічна, згідно ст. 89 КК України - не судимого:

за ч. 1ст. 185, ч.2 ст.189 КК України,-

встановив:

19.04.2016, близько 01 год., ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом від`єднання від місць кріплення, таємно викрав з автомобіля арки «Seat Alhambra», який був припаркований в дворі будинку АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 , два номерних знаки Республіки Польщі НОМЕР_1 , загальною вартістю 80 польських злотих, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 535 грн 32 коп, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Цього ж дня, обвинувачений, після вчинення крадіжки реєстраційних номерних знаків Республіки Польща НОМЕР_1 , маючи умисел на вимагання чужого майна, поєднаного із погрозою обмеження прав потерпілого, діючи з корисливих мотивів, залишив на лобовому склі вказаного автомобіля лист паперу з власним абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_2 , що було сприйнято потерпілим ОСОБА_5 , як вимога подзвонити на зазначений номер для повернення викраденого майна.
21.04.2016 року, близько 13 год. обвинувачений, продовжуючи протиправні дії щодо вимагання чужого майна, поєднаного із погрозою обмеження прав потерпілого, під час телефонної розмови з ОСОБА_5 , повторно, пред`явив завідомо протиправну вимогу щодо здійснення ним переказу грошових коштів в сумі 300 грн. за повернення викрадених ним номерних знаків. Оскільки зазначена погроза потерпілим була сприйнята як реальна, о 14 год. 31 хв. через термінал, встановлений в приміщенні Володимир-Волинського відділення АТ «Ощадбанк» по вул. Соборній, 5, потерпілий на вимогу обвинуваченого здійснив переказ грошових коштів в сумі 300 грн. на банківську платіжну картку, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.
В судовому засіданні обвинувачений, будучи допитаним з приводу пред`явленого обвинувачення свою вину у вчиненні даних злочинів визнав повністю, дав покази про обставини їх вчинення, у вчиненому щиро розкаявся.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження було визнано не доцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого, як особу.

Оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна, його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчинені повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 189 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості.

Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд враховує особу обвинуваченого який по місцю проживання характеризується посередньо.

З врахуванням вище наведених обставин, характеризуючих даних, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення йому покарання в межах санкцій статей, за якими він притягується до кримінальної відповідальності із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК Ураїни.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 189 КК України, призначивши покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

-за ч. 2 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти її про зміну місця проживання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

Речові докази по справі: банківську пластикову картку АТ «Ощадбанк», квитанцію про сплату коштів та відрізок паперу із номером телефону зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1