Справа № 606/2389/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Тернопіль, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,
Продовжуючи свою злочинну діяльність 01 серпня 2015 року близько 19.00 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 переслідуючи корисливі цілі з метою особистого збагачення, вирішили знову скоїти крадіжку мідного етлетропроводу із тролейної лінії електрокозлового крану, який розташований на залізничній станції в смт. Дружба по вулиці Лесі Українки, 23. Реалізовуючи свій злочинний намір 01 серпня 2015 року близько 23.00 год., ОСОБА_3 та ОСОБА_6 прибули на територію залізничної станції, за допомогою пилки по металу на двох електроопорах перепиляли мідні електропроводи загальною довжиною 51,6 м., вагою 46 кг, по ціні 210 грн. / кг міді, загальною вартістю 9660 грн. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд, а саме доставили в м. Теребовля, продали ОСОБА_8 , а виручені гроші потратили на власні потреби.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 10 серпня 2015 року близько 19.00 год. Переслідуючи корисливі цілі, з метою особистого збагачення, вирішив знову скоїти крадіжку мідного електропроводу із тролейної лінії електрокозлового крану. Реалізовуючи свій злочинний намір, 11 серпня 2015 року ОСОБА_3 близько 23.00 год. Діючи умисно, таємно прибув на територію залізничної станції, що по АДРЕСА_2 , за допомогою пилки по металу намагався перепиляти електропровід, однак не довів свій злочинний намір до кінця з незалежних від нього причин, оскільки був затриманий працівниками міліції.
Крім того, в середині липня 2015 року у вечірню пору доби ОСОБА_3 , зайшовши до господарства знайомої ОСОБА_9 , що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , виявив, що останньої не має вдома, вирішив скористатись її відсутністю та скоїти крадіжку кроля. Реалізовуючи свій злочинний умисел на протиправне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи вчинення своїх дій в умовах таємності, ОСОБА_3 підійшов до клітки та вийняв з клітки кроля породи «Каліфорнієць» вартістю 250,00 грн. ОСОБА_3 виніс кроля за межі господарства. В подальшому разом із знайомими спожили його.
В середині серпня 2015 року в післяобідню пору доби ОСОБА_3 разом з ОСОБА_10 , зайшли в будинок останнього, який розташований по АДРЕСА_4 , де в коридорі побачив рибальські снасті. Коли ОСОБА_11 вийшов в іншу кімнату, ОСОБА_3 вирішив їх таємно викрасти вказані снасті. Реалізовуючи свій злочинний умисел, який виник з корисливих мотивів, діючи таємно, ОСОБА_3 взяв з коридору рибальські снасті, а саме штекерний двохскладовий спінінг із без інерційною котушкою та рибальською жилкою, нижній бланк від штекерного спінінга з руків`ям, телескопічнй спінінг зеленого кольору з безінерційною котушкою, рибальським шнуром та рибальською пружиною на 3 гачки, телескопічний спінінг світлозеленого кольору з безінерційною котушкою, рибальською жилкою, грузилом, поплавком та гачком, телескопічний спінінг темного кольору з безінерційною котушкою, рибальською жилкою, грузилом, поплавком та гачком виніс вказані рибальські снасті за межі господарства, чим спричинив ОСОБА_10 збитків на загальну суму 805,00 грн. Після скоєння крадіжки ОСОБА_3 , частину викрадених рибальський снастей продав.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України та цивільний позов визнав повністю та суду пояснив, що протягом липня серпня 2015 року у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, вирішив скоїти крадіжку разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Десь наприкінці липня 2015 року, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_15 поїхали на залізничну станцію в смт. Дружба. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перерізали дроти, а ОСОБА_15 спостерігала, щоб їх ніхто не помітив. Однак, того дня викрасти дроти не змогли, так як їх помітив сторонній невідомий чоловік. На початку серпня 2015 року ОСОБА_14 та ОСОБА_15 знову вирішили скоїти крадіжку, вночі приїхали на залізничну станцію в смт. Дружба, перепиляли мідні дроти. Здали вкрадений дріт в місті Теребовля, отримані кошти використав для власних потреб. ОСОБА_3 також показав, що влітку 2015 року викрав кроля в своєї знайомої ОСОБА_16 , якого потім спожив разом з своїми друзями та вкінці літа 2015 року викрав рибальські снасті в ОСОБА_17 , частину яких потім продав. Також обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, не позбавляти волі, зобов`язувався в подальшому не допускати вчинення будь яких правопорушень.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого а також дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, які слід кваліфікувати:
- за ч. 3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України- незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, - за ч.2 ст.185 КК України- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що він раніше несудимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога, його вік, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання суд не вбачає.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Разом з тим, суд вважає, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_18 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов Державного територіально галузевого об`єднання «Львівська залізниця» про стягнення завданих збитків задоволити, узвязку з визнанням обвинуваченим позову.
З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню в доход держави процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи в сумі 153,60 грн. та витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі -245,52 грн.
Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України-2(два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;
-за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України-1(один) рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 2(двох) років 6 (місяців) позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Цивільний позов Державного територіально галузевого об`єднання «Львівська залізниця» про стягнення завданих збитків задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного територіально галузевого об`єднання «Львівська залізниця» - 4830,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 399,12 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільскої області області через Теребовлянський районний суд Тернопільскої області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Суддя ОСОБА_1