Справа № 646/7344/15-к
№ провадження 1-кс/646/796/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2016 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 24 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000001 від 09 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 24 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000001 від 09 лютого 2015 року за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень працівниками міліції Зачепилівського РВ ГУМВСУ в Харківській області стосовно ОСОБА_5 , за ознаками ч.2 ст. 365 КК України, оскільки під час допиту ОСОБА_5 в якості свідка в приміщенні Зачепилівського РВ працівники міліції застосовували до неї фізичне та психологічне насилля з метою отримання показів у кримінальному провадженні за звинуваченням її співмешканця ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, відібрали паспорт у зв`язку з чим вона не мала можливості пройти судово-медичну експертизу та встановити тілесні ушкодження, спричинені правоохоронцями, про що заявнику стало відомо із письмової заяви ОСОБА_5 від 27.01.2015 року, адресованої йому.

Суть доводів скарги ОСОБА_3 зводиться до того, що рішення про закриття кримінального провадження було прийнято фактично без проведення досудового розслідування, без належної правової оцінки слідчим зібраних доказів по справі, а викладені в оскаржуваній постанові факти не відповідають фактичним обставинам справи. Так, заявник зазначив, що слідчий під час досудового розслідування даного провадження взагалі допустив його неповноту, оскільки всупереч вимогам ст. 223 КПК України не вчинив жодних дій, направлених на отримання (збирання) доказів, зокрема, не вжив заходів щодо перевірки фактів викладених в заяві ОСОБА_7 . Також, для нього незрозумілим є той факт, чому слідчий допитавши свідків з боку потерпілої і осіб, яких вона звинувачує у вчиненні злочину, слідчий не зробив дій, направлених на перевірку достовірності цих свідчень, та не вказав якими доказами він їх спростовує, та на підставі яких даних слідчий в своїй постанові про закриття кримінального провадження, вказує на відсутність в діях працівників міліції Зачепилівського РВ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, якщо заяву про вчинення злочину подав саме заявник ОСОБА_3 , і з самої оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не взято до уваги стан здоров`я ОСОБА_5 , її інвалідність, дані медичного обстеження та меддокументації. Відтак постанову вважає передчасною і такою, що підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи скарги та просив задовольнити, посилаючись на те, що в апеляційному порядку переглядається вирок у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, де ОСОБА_5 виступає в якості свідка.

Особа, рішення якої оскаржується, слідчий ОСОБА_4 та прокурор в судове засідання тричі не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду скарги кожний раз повідомлялися належним чином. Також повідомлялася прокуратура Харківської області з одночасною вимогою проконтролювати надання на адресу суду матеріалів кримінального провадження №0000001, які надійшли 15.02.2016 року. Так, згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

В свою чергу, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Кримінальним-процесуальним кодексом України суд не наділений правом вживати заходи примусу у вигляді приводу для забезпечення участі учасників розгляду в судовому засіданні.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності слідчого, прокурора, на підставі наданих сторонами доказів.

Вивчивши матеріали за скаргою та кримінального провадження №0000001 від 09 лютого 2015 року, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 24 грудня 2015 року закрито кримінальне провадження №0000001 від 09 лютого 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, за відсутністю в діях працівників міліції Зачепилівського РВ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ознак складу кримінального правопорушення.

Доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження судом до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, зокрема, тексту оскаржуваної постанови, зазначені обставини в повній мірі стали предметом аналізу органу досудового розслідування.

В ході досудового розслідування слідчим було встановлено, що під час розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України жодних заяв та клопотань, пов`язаних з психологічним або фізичним впливом з боку працівників міліції Зачепилівського РВ ГУМВСУ в Харківській області від обвинуваченого та інших учасників слідчих дій не надходило. На даний час вказана кримінальна справа перебуває в провадженні апеляційного суду Харківської області, остаточне рішення не прийнято.

Так, слідчим встановлено, що в ході службової перевірки ОСОБА_5 пояснила, що під час її перебування у приміщенні Зачепилівського РВ працівниками міліції заходи фізичного і психологічного впливу до неї не застосовувались, а тілесні ушкодження їй наніс співмешканець ОСОБА_6 .. До ОСОБА_3 її повела матір ОСОБА_6 ОСОБА_11 та продиктувала неправдиві відомості у заяві, щоб ОСОБА_6 уник покарання за вбивство ОСОБА_12 . При цьому, вказала, що паспорт ОСОБА_5 знаходиться в неї.

При цьому, під час допиту в якості свідка ОСОБА_3 будь-яких доказів щодо неправомірних дій співробітників Зачепилівського РВ не надав.

Більше того, в ході досудового розслідування було допитано працівників міліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які також і під час одночасного допиту за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_11 і ОСОБА_3 , наполягали на тому, що 08.12.2014 року після проведення по дворового обходу ОСОБА_6 і його співмешканка ОСОБА_5 були доставлені до Зачепилівського РВ, де дільничним інспектором міліції ОСОБА_10 проводилося опитування ОСОБА_5 , під час якого остання скаржилася на знущання над нею ОСОБА_6 , про які вона нікуди не повідомляла на прохання ОСОБА_11 підтвердив, що на час опитування ОСОБА_5 була з паспортом, який їй повернув ОСОБА_10 після копіювання. Вказали, що до ОСОБА_5 будь-яких недозволених методів не застосовувалося, після допиту її не затримували і підпустили додому. У зв`язку з втявленими розбіжностями у показах ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , її також привозили до РВ, де вона надавала покази слідчому. Також бачили ОСОБА_5 наступного дня, проте не знають хто її викликав.

Крім того, відповідно до даних по базі «Армор» ОСОБА_5 оголошена у розшук Полтавським ГУ МВС за ч.1 ст.185 КК України, оскільки місце її мешкання було не відоме.

Однак, із показів працівників міліції ОСОБА_8 і ОСОБА_13 слідчим встановлено, що після вказаних подій слідчим ОСОБА_14 . ОСОБА_5 викликалася на 09.12.2014 року для допиту, потім звернувся з клопотанням до слідчого судді про допит свідка в порядку ст..225 КПК України, де остання повідомила про обставини злочину, а також здійснення на неї фізичного і психологічного тиску ОСОБА_6 у разі надання нею свідчень за фактом вбивства ОСОБА_12 .

При цьому, слідчим з`ясовано, що свідок ОСОБА_13 бачив ОСОБА_5 в приміщенні райвідділу, вона сиділа у напівзігнутому положенні та пояснила, що їй погано. Після чого їй було викликано швидку допомогу, видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 він не помітив, претензій на дії правоохоронців не висловлювала. Пояснює таку поведінку ОСОБА_5 тим, що вона хвилювалася за свого співмешканця ОСОБА_6 , який обвинувачується в скоєння тяжкого злочину.

Відповідно до копії журналу відвідувачів та доставлених до Зачепилівського РВ 07.12 і 08.12.2014 року, о 08-00 і 08-05 доставлені ОСОБА_6 і ОСОБА_5 для опитування і бесіди у секторі кримінального розшуку та до дільничних інспекторів міліції, які покинуло райвідділ о 10-55 і 10-55, не маючи претензій до правоохоронців.

08.12.2014 року, о 15-40 до слідчого відділу доставлений ОСОБА_6 , який в подальшому був затриманий, що узгоджується з відомоостями, які містяться у копії протоколу затримання від 08.12.2014 року.

Будь-які інші відомості щодо перебування ОСОБА_5 у приміщенні Зачепилівського РВ у період з 01.12.2014 по 10.12.2014 року відсутні.

Слідчим також перевірялася інформація про звернення ОСОБА_5 в період з грудня 2014 по січень 2015 року до КЗОЗ «Зачепилівська центральна районна лікарня», однак дані за цей період відсутні.

При цьому, 07.12.2014 року, о 14-18 на номер «103» надійшов виклик до ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , швидкої медичної допомоги у зв`язку з підвищеним тиском, виставлено діагноз: гостра реакція на стрес, що підтверджується свідченнями медичних працівників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і судово-медичним експертом ОСОБА_17 .

Відтак, слідчий суддя погоджується із висновком слідчого про відсутність в діях працівників міліції Зачепилівського РВ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, зокрема, такого обов`язкового елементу його складу як умисна форма вини. Шляхом бездіяльності цей злочин вчинений бути не може.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

В свою чергу, статтею 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Окрім того, в ній має бути викладено обставини, що були підставами для прийняття відповідної постанови, з їх відповідним аналізом органом досудового розслідування, мотивами прийняття постанови та їх обґрунтуванням.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин.

Слідчий суддя вважає неспроможними доводи заявника на підтвердження передчасності і незаконності винесеної постанови, які полягають в суперечностях показів свідків, а також в тому, що слідчим не було взято до уваги дані медичного обстеження та меддокументацію стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування. Так, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчим встановлено, що на виконання доручення прокуратури області отримано дані щодот перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні та ін..

Так, вказані працівники міліції будучи допитані в якості свідків повністю підтвердили органу досудового розслідування про відсутність будь-яких заяв щодо недозволених методів досудового слідства, що підтверджуєть сукупністю отриманих доказів. Інших фактичних даних, які б спростовували їх свідчення заявником наведено не було і не встановлено в ході досудового розслідування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що слідчим під час провадження не здобуто достатніх даних, які б вказували на наявність в діях працівників міліції Зачепилівського РВ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, рішення про закриття кримінального провадження прийняте слідчим з дотриманням вимог КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Зважаючи на те, що в ході розгляду скарги не знайшов свого підтвердження факт порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, вважаю необхідним відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя