дата документу :
Справа 359/3560/16-к
Провадження №1-КП/359/222/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю обвинуваченої ОСОБА_3 ,
за участю захисника ОСОБА_4 ,
за участю представника потерпілого ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бориспіль Київської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, незаміжньої, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, раніше не судимої зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
встановив:
Обвинувачена ОСОБА_3 таємно викрала чуже майно (вчинила крадіжку) за таких обставин.
В середині лютого 2016 року, точна дата та час судом не встановлено, у ОСОБА_3 , яка працювала на посаді прийомоздавальника вантажу відділу термінального обслуговування вантажного терміналу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», розташованого у м. Бориспіль-7 Київської області, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме 10 рулонів із поліетиленовою плівкою, які знаходились на складі № 5 вказаного вантажного терміналу.
20.02.2016 року приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на складі №5 вантажного терміналу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ до всього майна, яке знаходиться на вказаному складі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись допомогою ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які не були обізнані про злочинність дій останньої, завантажила 10 рулонів з поліетиленовою плівкою до службового автомобіля Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» «Хюндай Туксон», реєстраційний номер НОМЕР_1 ., під керуванням ОСОБА_8 .
Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою доведення кримінального правопорушення до кінця, звернулася з проханням до ОСОБА_8 на вказаному службовому автомобілі вивезти 10 рулонів з поліетиленовою плівкою за межі території Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", на що останній погодився.
Того ж дня, близько 21 год. 28 хв., ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_3 вивіз 10 рулонів з поліетиленовою плівкою, вартістю 1 032 грн. 44 коп. кожен, за територію ДП «МА «Бориспіль». Викраденою поліетиленовою плівкою в кількості 10 рулонів ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд.
У такий спосіб своїми злочинними діями ОСОБА_3 незаконно заволоділа чужим майном та спричинила Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» матеріальної шкоди на загальну суму 10 324 грн. 40 коп.
ОСОБА_3 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, викладені обставини не оспорювала.

ОСОБА_3 показала, що з 25.10.2012 року по 25.02.2016 року працювала в ДП «МА «Бориспіль», в тому числі із 30.08.2013 року на посаді прийомоздавальника вантажу вантажного терміналу ДП «МА «Бориспіль». До її посадових обов`язків входило прийом та видача вантажу, який прибуває до ДП «МА «Бориспіль», а також розміщення його на складі.
Близько півроку тому назад вона почула від когось зі своїх колег, кого саме не пам`ятає, що на складі № 5 вантажного терміналу ДП «МА «Бориспіль» знаходяться рулони із поліетиленовою плівкою, які досить довгий час лежать на піддоні та нібито не обліковуються ні за ким.
В середині лютого 2016 року, точної дати не пам`ятає, вона вирішила, що коли буде у нічну зміну та буде підходящий час, то забере вказану плівку собі для розпорядження у власних цілях. Для цього вона в середині лютого 2016 року, під час розмови з її знайомим, який працює в службі ВОХОР ДП «МА «Бориспіль» на ім`я ОСОБА_9 , попросила останнього допомогти їй вивезти вказані рулони із плівкою зі складу. При цьому, у зв`язку із тим, що вона вважала, що рулони із плівкою дуже давно лежать та можливо ніхто і не помітить їх зникнення, то повідомила ОСОБА_9 що рулони списані та ні за ким не обліковуються, а також що не буде жодних проблем.
Приблизно 16.02.2016 року вона знову зустрілася із ОСОБА_9 по дорозі зі складу №9 до свого робочого місця, що між складами № 6 та № 7 вантажного терміналу ДП «МА «Бориспіль», та домовились, що 20.02.2016 року, коли вони будуть у нічну зміну, то 20.02.2016 року близько 21 год. 00 хв. вона підійде до складу №5 вантажного терміналу ДП «МА «Бориспіль» та відчинить його, так як ключі від складів знаходяться у неї, він під`їде туди на службовому автомобілі та допоможе їй вивезти зазначені рулони.
20.02.2016 року о 20 год. 00 хв. вона заступила у нічну зміну. Близько 21 год. 00 хв., коли вона переходила через КПП № 11, то побачила спереду себе працівника ДП «МА «Бориспіль», якої саме служби не знає, ОСОБА_10 . Підійшовши до складу № 5, вона побачила, що там стоїть ОСОБА_11 оман. В ході розмови із ним, остання повідомила йому, що їй необхідна допомога, а саме перенести рулони з поліетиленовою плівкою з палету до воріт складу, а потім до автомобіля, на якому повинен був приїхати ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_11 оман запитав у неї, чи це все законно та чи не буде ніяких проблем. На це вона відповіла, що все буде добре та що рулони із плівкою списані. Після цього вона відчинила склад № 5 та ми із ОСОБА_12 оманом зайшли всередину, піднесли рулони з поліетиленовою плівкою у кількості 10 штук з пакету до воріт. Далі до складу на службовому автомобілі марки «Хюндай Таксон» під`їхав ОСОБА_9 . Вона склала вказані рулони до автомобіля. Після чого рулони із плівкою були вивезені з території аеропорту «Бориспіль», їй додому.
У зв`язку з тим, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення злочину, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, які характеризують її особу, та приєднані матеріали стосовно речових доказів. Судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Дії обвинуваченої кваліфіковані:
- за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_3 суд вважає правильною.
Так, майно, яким заволоділа обвинувачена, було для неї чужим, адже не перебувало в її власності чи законному володінні, ОСОБА_3 не мала на нього жодного права, цим майном вона заволоділа у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченою у відсутності інших осіб. За цією ознакою воно є таємним та визначається як крадіжка. ОСОБА_3 досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна. Її дії характеризуються умислом та корисливою метою. В результаті них вона одержала фактичну можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном. Таким чином, вчинений обвинуваченою злочин є закінченим.
Тому суд вважає, що ОСОБА_3 повинна бути засуджена:
-за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Обираючи обвинуваченій кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачена вчинив злочин середньої тяжкості.
При призначенні обвинуваченій покарання суд виходить з того, що ОСОБА_3 виявила щире каяття з приводу вчиненого кримінального правопорушення. Ця обставина у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої. Стосовно активного сприяння розкриттю злочину суду не надано жодного доказу по даному факту, із показів обвинуваченої також не вбачається жодних доводів про таку поведінку обвинуваченої, яка могла би свідчити про активне сприяння, тому суд не враховує обвинуваченій активне сприяння розкриттю злочину за недоведеності.

Обставини, які обтяжують її покарання, відсутні.
Аналіз даних про особу обвинуваченої вказує на те, що на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, до адміністративної відповідальності не притягувалася, раніше не судима, незаміжня, на утриманні дітей та будь-яких інших осіб не має. Тимчасово не працює. На обліку в Бориспільському ВП ГУ НП в Київській області не перебуває.
Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості та даних про особу обвинуваченої суд приходить до висновку, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_3 належить призначити покарання у виді застосування штрафу в певному розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченої є достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи середню тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Речові докази: 10 рулонів поліетиленової плівки, слід залишити у володінні представника потерпілого Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" ОСОБА_5 ; Три диски для лазерних систем зчитування CD-R, 700 Mb, №RFD80M-80685 08, №LH3151RG23234103D5 та №LH3151RG2323410D1, належить залишити зберігати при кримінальному провадженні.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не пред`являвся.
Керуючись ст.22, ч.9 ст.100, ст. ст. 349, 368, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, ч.1 ст.185 КК України, суд -

присудив:
ОСОБА_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить на час винесення вироку 1700 грн. в дохід держави.

Речові докази: 10 рулонів поліетиленової плівки, залишити у володінні представника потерпілого Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» ОСОБА_5 ;
Три диски для лазерних систем зчитування CD-R, 700 Mb, №RFD80M-80685 08, №LH3151RG23234103D5 та №LH3151RG2323410D1, - залишити зберігати при кримінальному провадженні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1