Справа № 362/3311/16-к
Провадження № 1-кп/362/220/16
ВИРОК
Іменем України
25.07.2016 Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
09 червня 2016 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебував в будинку АДРЕСА_2 , де він проживає разом із його дідом ОСОБА_5 та бабою ОСОБА_4 .. В одній із кімнат будинку, ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_5 вчинив словесну сварку з останнім, в ході якої у нього раптово виник намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно, протиправно наніс ОСОБА_5 декількох ударів рукою зібраною в кулак по обличчю та голові до того часу, поки його протиправні дії не припинила ОСОБА_4 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №190 від 17.06.2015 року, у ОСОБА_5 , 1939 року народження, виявлено тілесні ушкодження: садна на голові та обличчі, синець на обличчі. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Окрім цього, 09 червня 2016 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні будинку за місцем свого проживання АДРЕСА_2 почула словесний конфлікт ОСОБА_6 з ОСОБА_5 і зайшовши до кімнати у якій відбувався конфлікт побачила, як ОСОБА_6 рукою, зібраною в кулак спричиняє тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_5 . ОСОБА_4 вирішила припинити протиправні дії ОСОБА_6 по відношенню до її чоловіка та почала завдавати ОСОБА_5 ударів дерев`яною палицею по спині. ОСОБА_6 розуміючи, що ОСОБА_4 намагається припинити його протиправні дії пов`язані з спричиненням ним тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , вихопивши у неї дерев`яну палицю, умисно, протиправно, завдав ОСОБА_4 двох ударів вказаною палицею по голові та руці останньої.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №202 від 17.06.2015 року, у ОСОБА_4 , 1940 року народження, мали місце тілесні ушкодження: садно на голові, перелом лівої ліктьової кістки. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки перелом ліктьової кістки викликав тривалий розлад здоров`я.
Ці умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, та у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 125 та за ч. 1 ст. 122 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст. 122 КК України, визнав повністю, в зв`язку із чим суд розглядає кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши йому вимоги зазначеної статті, та показав, що він майже 26 років проживає в сім`ї свого діда ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 . 09.06.2016року,близько 20год. 30хв. він прийшов додому,де у нього виник конфлікт із ОСОБА_5 ,який вимагав,щоб він йшов проживати до батьків. Під час сварки він не стримався і наніс дідові два ляпаси правою рукою по обличчю. В цей час його бабуся дерев`яною палицею нанесла йому кілька ударів по спині. Він вирвав у бабусі палицю із рук та наніс нею два удари їй по лівій руці. У вчиненому він щиро розкаюється і в майбутньому поїде проживати до своїх батьків.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, та у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього КК України повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 125 та ч.2 ст. 122 КК України вірна.
Визнаючи обвинуваченого ОСОБА_6 винним, обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, до злочину невеликої тяжкості та середньої тяжкості злочину, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: характеризуються посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не виявлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повинне відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню, в зв`язку із чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу,за ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі.
Враховуючи вимоги ч.3 ст. 72 КК України про те, що основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, а тому виконання покарань в даному вироці суд допускає окреме.
Одночасно враховуючи тяжкість злочинів, особу винного, суд вважає за можливе виправлення засудженого без відбування покарання,у виді позбавлення волі, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на ОСОБА_6 певних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст. 125,ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання :
за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 850(вісімсот п`ятдесят) гривень.
за ч.1 ст. 122 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Допустити окреме виконання призначених покарань.
Іспитовий строк ОСОБА_6 відраховувати із 25.07.2016 року.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя ОСОБА_1