УХВАЛА

2 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурора захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 8 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 2 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 8 липня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 2 жовтня 2015 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 змінено. Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. В решті вирок районного суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій засудженого та доведеності його вини, порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. Зокрема, зазначає, що суд неналежним чином мотивували своє рішення про застосування до засудженого ст. 69 КК України.

На касаційну скаргу потерпілої від захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 до суду надійшли письмові заперечення.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він 29 березня 2014 року, на прохання знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, близько 01 год. 30 хв., привіз їх на своєму автомобілі «НІСАН ПРЕМ`ЄРА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до кафе «Титанік», розташованому на площі Радянській, 6 в м. Зміїв Харківської області.
ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зайшли до приміщення кафе «Титанік», де вже відпочивали незнайомі їм люди. В приміщенні кафе ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали вживати спиртні напої, а ОСОБА_7 розташувався поблизу барної стійки, де грав на своєму мобільному телефоні, при цьому, не вживаючи алкогольних напоїв. В ході вживання спиртних напоїв того ж дня, близько 03 години, між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та групою невстановлених в ході досудового слідства осіб, виникла сварка, яка мала короткотривалий характер, в якій ОСОБА_7 участі не приймав.

29 березня 2014 року, близько 4 години ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою уникнення можливих конфліктних ситуацій, вирішили їхати додому, для чого вийшли з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на його подвір`я, де невстановлений в ході досудового слідства чоловік наніс удар в обличчя ОСОБА_9 , через що розпочалася сварка між ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та групою невстановлених в ході досудового слідства осіб. ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перейшли на площу Радянську в м. Змієві Харківської області, поблизу кафе «Титанік», де розійшлися.
В цей час до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_11 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , і реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 навмисно наніс потерпілому в область живота один удар ножем, який мав при собі.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №87/Змт від 12 травня 2014 року, ОСОБА_11 спричинено проникаюче колото-різане поранення живота, з ушкодженням судин і органів черевної порожнини, яке кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження з ознакою небезпеки для життя.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , в той же день настала смерть ОСОБА_11 . Причиною смерті потерпілого стало одне проникаюче колото-різане поранення живота, з ушкодженням судин і органів черевної порожнини, яке привело до розвитку крововтрати, що і є безпосередньою причиною смерті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який касаційну скаргу потерпілої підтримав частково, думку захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 та який заперечував проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 злочину за зазначених у вироку обставин та кваліфікація його дій ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, належно оцінених судом та ніким в касаційному порядку не оскаржується.

Доводи потерпілої про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину та даним про його особу, а саме застосування до засудженого ст. 69 КК України, на думку колегії суддів є безпідставними.

Оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Змиївського районного суду Харківської області від 19 вересня 2014 року ОСОБА_7 було засудженого за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2014 року зазначений вирок було скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Оскільки вирок суду було скасовано не у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або призначення більш тяжкого покарання, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що в свою чергу потягло за собою неправильне застосування кримінального закону, а тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст.ст. 412, 414 КПК України, обґрунтовано змінив вирок щодо ОСОБА_7 та пом`якшив йому покарання.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 , колегією суддів не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 433, 434, 442, 436 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 8 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 2 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3