печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002195 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Видне Московської області Російської Федерації, громадянина України, освіта базова загальна середня, учня Краматорського торгово кулінарного училища № 42, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , такого, що не має судимості, згідно ст. 89 КК України, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

та представника служби у справах дітей Печерської РДА у м.Києві ОСОБА_9 -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 26 березня 2015 року, приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи в будівлі стадіону Динамо ім. В.Лобановського за адресою: м. Київ, вул. Грушевського 3, зайшов до спортивного залу та помітив на лаві чужі речі, серед яких був мобільний телефон. Керуючись прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно, а саме мобільний телефон «Айфон 5-S» сірого кольору, вартістю 7917 гривень, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму. Після чого, з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, пояснив, що в дійсності 26 березня 2015 року, приблизно о 10 год. 00 хв. він прийшов до будівлі стадіону Динамо ім. В.Лобановського, де зайшов до спортивного залу та помітив на лаві чужі речі, серед яких був мобільний телефон. В цей момент він вирішив вказаний мобільний телефон викрасти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він викрав мобільний телефон «Айфон 5-S», який поклав до кишені і пішов. Вказаний мобільний телефон він в подальшому продав невідомий особі, а отримані гроші витратив на власні потреби. Не заперечував вартості викраденого ним мобільного телефону на суму 7917 грн. та правильність кваліфікації його дій. Причину вчинення злочину пояснив тяжким матеріальним становищем.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом визнається щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначення покарання судом враховується те, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше багаторазово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти власності, хоча і судимість погашена, з 13.07.2015 перебуває у розшуку за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.2, 185ч.2, 186 ч.2 КК України в СВ Слов`янського УМВС України в Донецькій області, що свідчить про стійку схильність ОСОБА_5 на вчинення злочинів проти власності, майно потерпілому ОСОБА_10 було повернуто лише завдяки діям працівників міліції щодо його місця встановлення, у зв`язку з чим він не мав матеріальних претензій, обвинувачений ОСОБА_5 не має визначеного місця проживання, хоча і приймаючи до уваги те, що він з 04.04.2006 перебуває на обліку у службі у справах дітей Торезької міської ради як дитина сирота та дитина, позбавлена батьківського піклування, у зв`язку з позбавленням його батьків батьківських прав (рішення Торезького міського суду Донецької області від 18.10.2005), ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, а також враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про доцільність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що вказаний злочин ОСОБА_5 вчинив до постановлення вироку Шевченківським районним судом м. Києва від 14.03.2016, згідно з яким його засуджено за ст. ст. 190 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, повністю зарахувавши в строк покарання відбуте покарання за попереднім вироком.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України.

Судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів визначити у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14.03.2016, - у вигляді 2 /двох/ років 8 /восьми/ місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк остаточного покарання, обраного за сукупністю злочинів, повністю зарахувати покарання, відбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14.03.2016.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк перебування його під вартою, а саме з 21 серпня 2015 року, з розрахунку на підставі ч.5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон «Айфон 5-S» сірого кольору, який переданий на зберіганні потерпілому ОСОБА_10 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1