н/п 1-кп/640/699/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2016 Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

представника потерпілого - ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні направлений з Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області за результатами досудового розслідування СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005400 від 02 вересня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровське, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
01 вересня 2016 року ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні супермаркету «Караван», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного самостійного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі стелажу чотири шоколадки «Ritter Sport» 100 гр., а саме зі смаками «COCOA MOUSSE», «PRALINE», «COFFE VANILA CREME», «PEPPERMINT», загальною вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 9599 від 20.09.2016 року 242,48 грн., які поклав до кишень куртки, що була одягнена на ньому.

Після чого, ОСОБА_5 пройшов через лінію кас супермаркету, при цьому умисно не сплатив за вищевказані товари, намагаючись обернути їх, у такий спосіб, на свою користь.

Однак, довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_5 не зміг, оскільки був зупинений співробітником охорони супермаркету, який викрив його в скоєнні даного злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, та зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явлення обвинувачення та вид покарання, який буде до нього застосовано в результаті укладення угоди про примирення. Обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення угоди.

Представник потерпілого ТОВ «Група Рітейлу України» ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, просив затвердити угоду про примирення.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ТОВ «Група Рітейлу України» ОСОБА_6 під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин, між ним та представником потерпілого досягнута домовленість про призначення покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом достовірно встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає укладення угоди;

2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5)відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Цивільний позов потерпілим заявлено не було у зв`язку з відсутністю претензій матеріального характеру до обвинуваченого.

Судові витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса № 9599 від 20.09.2016 року в розмірі 881,00 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 вересня 2016 року між представником потерпілого ТОВ «Група Рітейлу України» ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0005400 від 02 вересня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Речові докази повернути потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса № 9599 від 20.09.2016 року в розмірі 881,00 грн.

Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1