Справа № 539/2322/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0000633 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В`язова Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.153, ч. 2 ст.152 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
02.04.2016 року близько 04 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_6 прибув до її господарства по АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 за допомогою фрагменту шиферу розбив вікно, через яке проник до будинку ОСОБА_6 . Перебуваючи в будинку, на кухні зустрів ОСОБА_6 . Долаючи волю потерпілої до опору, ОСОБА_4 обома руками штовхнув її у груди, від чого вона впала на лівий бік на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 сів на потерпілу зверху та долаючи її волю до опору, застосовуючи фізичне насильство, наніс кулаком правої руки не менше 4 ударів по обличчю зліва і не менше 5 ударів в область голови ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_4 застосовуючи психологічний тиск у вигляді погроз фізичного насильства, які потерпіла сприймала реально, долаючи її волю до опору, перетягнув її на ліжко в кімнату спальні та всупереч волі ОСОБА_6 задовольнив статеву пристрасть неприродним способом з останньою.

Таким чином, ОСОБА_4 задовольнив статеву пристрасть неприродним способом із потерпілою ОСОБА_8 із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування та заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці носу, синця лівої вилочної ділянки, синця лівої тім`яної ділянки, подряпини правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 109 від 10.05.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування.

Крім того, 02.04.2016 року близько 04 год., знаходячись в житловому будинку потерпілої, що по АДРЕСА_2 в кімнаті спальні, долаючи волю ОСОБА_6 до опору, застосовуючи фізичне насильство, роздягнув потерпілу, яка знаходилась на ліжку. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , долаючи волю потерпілої до опору та застосовуючи психологічний тиск у вигляді фізичного насильства, які потерпіла сприймала реально, всупереч волі ОСОБА_6 вступив з нею в статеві зносини.

Таким чином ОСОБА_4 вступив з ОСОБА_6 в статеві зносини із застосуванням фізичного насильства.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.152 КК України, як зґвалтування, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.153 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнав повністю. Суду пояснив, що ввечері 01.04.2016 року після сварки з дружиною вжив багато алкоголю. Перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння вчинив інкриміновані йому злочини, за обставин, викладених в обвинувальному акті. При цьому підтвердив послідовність вчинення ним злочинів, а також спосіб і механізм їх вчинення, зазначений потерпілою в протоколі допиту під час досудового розслідування та підтвердженні нею в судовому засіданні. Зокрема, 02.04.2016 року близько 04 год. обвинувачений прибув до господарства ОСОБА_6 , де розбив скло у вікні на кухні та проник у будинок. Побачивши потерпілу штовхнув її на підлогу, сів зверху та наніс декілька ударів кулаком. Потім силою заштовхав потерпілу до спальної кімнати, де штовхнув на ліжко. Погрожуючи вбивством у випадку, якщо потерпіла звернеться в поліцію, обвинувачений зняв з неї плаття, положив на лівий бік та ставши на колінах на ліжку здійснив орогенітальний контакт. Після цього обвинувачений зліз з ліжка, підійшов до потерпілої ззаду та здійснив природний статевий акт. Після цього залишив будинок потерпілої.

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за вищевикладених обставин, його захисник, прокурор, представник потерпілої та потерпіла також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає встановленою та доведеною в повному обсязі вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.153, ч.2 ст.152 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що ОСОБА_4 сприяв розкриттю злочину на стадії досудового розслідування, щиро кається в скоєному, добровільно відшкодував потерпілій заподіяну моральну шкоду і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи суть та тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, всі обставини у справ, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.153 КК України та за ч.2 ст.152 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, зважаючи на наявність кількох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, а також те, що винний є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем свого проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.152 КК України, застосувавши ст.69 КК України.

Згідно ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

До початку судового розгляду кримінального провадження потерпілою було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 25 000 грн 00 коп. моральної шкоди.

В судовому засіданні від 26.09.2016 року потерпіла подала заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку з повним відшкодуванням обвинуваченим завданої їй моральної шкоди.

Заява потерпілої підлягає задоволенню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.153 КК України та ч.2 ст.152 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.153 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі,

- за ч.2 ст.152 КК України з застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та вважати ОСОБА_4 засудженим до трьох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 13 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення дактилоскопічної експертиз в сумі 11 905 грн 40 коп.

Речові докази:

- уламки скла, зразок землі, 2 наволочки, 1 простирадло, 1 підодіяльник, жіночі труси, жіночий платок, господарська сумка, 6 слідів пальців рук, зафіксовані за правилами масштабної фотозйомки 3 сліди взуття, 2 паперові конверт, до яких опечатано зразок крові ОСОБА_4 та контрольний зразок марлі, 2 паперові конверти, до яких опечатано марлевий тампон зі зразком слини ОСОБА_6 та контрольний зразок марлі,2 паперові конверти, до яких опечатано марлевий тампон зі зразком крові ОСОБА_6 та контрольний зразок марлі, 2 паперові конверти, до яких опечатиано марлевий тампон зі зразком слини ОСОБА_4 та контрольний зразок марлі, 2 паперові конверти, дояких опечатано зразок крові ОСОБА_4 та контрольний зразок марлі, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання при Лубенському ВП знищити;

- чоловічі труси, футболку, гумові чоботи синього кольору, чорну куртку, спортивні штани та светр білий з горлом, належні ОСОБА_4 та знаходяться на зберіганні в камері зберігання при Лубенському ВП повернути власнику,

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1