Справа № 206/2665/16-к
1-кс/206/194/16
УХВАЛА
13 травня 2016 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання слідчого Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїва, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
27.04.2006 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі;
22.04.2011 вибув із Жовтоводської виправної колонії УДПСУ у Дніпропетровській області (№ 26), умовно достроково. Не відбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 1 день,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
13 травня 2016р. слідчий звернулася до суду із цим клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні Самарського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001777 від 08.11.2015 року.

В ході досудового слідства встановлено, що слідчим відділенням Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000555 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, відомості про який 04.05.2016 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, маючи не зняту і не погашену, у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин.

Так, 04.05.2016 приблизно о 13 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , проходячи повз торгівельний павільйон з написами «всё от 5 грн», розташований навпроти приватного будинку № 84 по вул. Романовського у м. Дніпропетровську, де побачив велосипед марки «Україна», темно синього кольору, на кермі якого знаходилась жіноча сумка, чорного кольору та намотаний на кермо пакет, чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищезазначеного чужого майна, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 04.05.2016 приблизно о 13 годині 07 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля торгівельного павільйону з написом «всё от 5 грн», розташованого навпроти приватного будинку АДРЕСА_2 , підійшов до велосипеду «Україна», темно синього кольору на кермі якого знаходилась жіноча сумка, чорного кольору та намотаний на кермо пакет, чорного кольору та діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і свідомо бажаючи її настання, почав котити велосипед за вищевказаний торгівельний павільйон, проте одразу був помічений потерпілою ОСОБА_6 , яка намагаючись зупинити ОСОБА_4 , спробувала вхопити велосипед за багажник, наголошуючи при цьому про неправомірність дій ОСОБА_4 .

У свою чергу, ОСОБА_4 , незважаючи на викриття його дій потерпілою ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії мають характер відкритого заволодіння чужим майном, прискорив рух велосипеду, намагаючись втекти з викраденим майном з місця скоєння злочину, проте одразу був затриманий очевидцями та працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за потрібне для доведення злочину до кінця, однак, не зміг втекти з місця скоєння злочину та розпорядитись викраденим майном з причин, які не залежали від його волі.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: допитами потерпілого та свідків, протоколами огляду.

06 травня 2016 року слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено клопотання слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Стосовно останнього обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, із забороною цілодобово залишати будинок АДРЕСА_1 . Того ж дня ОСОБА_4 було роз`яснено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого відділення Самарського ВП ДВП за викликом, для проведення процесуальних дій;

- не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання.

Проте, під час здійснення уповноваженими особами Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області контролю за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/2552/16-к від 06.05.2016 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці (до 06.07.2016 включно) за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що 11.05.2016 ОСОБА_4 знехтував забороною суду та з 19 години 00 хвилин до 20 години 15 хвилин залишив місце, де повинен знаходитись під цілодобовим домашнім арештом.

Таким чином, було підтверджено, що обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 не є дієвим та не виключає існування ризиків щодо спроб підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, оскільки останній, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду та скоєнню підозрюваним інших злочинів у зв`язку з тим, що останній не працює, постійного джерела прибутку не має та знаходячись на свободі може скоювати нові злочини.

Вищевикладені обставини свідчать про необхідність застосування більш суворого запобіжного заходу.

Дії ОСОБА_4 слідчий кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, тобто як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

На підставі викладеного просить суд змінити раніше обраний підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб (до 06.07.2016) на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на той самий строк. Скасувати покладені додаткові обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого відділення Самарського ВП ДВП за викликом, для проведення процесуальних дій;

-не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання.

Клопотання слідчого погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив відмовити у його задоволенні, оскільки він не порушував раніше обраний запобіжний захід. Він був вимушений покинути домоволодіння, оскільки було необхідно позичити кошти та придбати ліки для неповнолітнього сина.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і пояснив, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного та виконання обов`язків згідно КПК України, оскільки він вже порушив раніше обраний запобіжний захід. При цьому підтримав клопотання і просив його задовольнити.

Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, доводи прокурора, дослідивши подані матеріали, доходжу висновку про необхідність задовольнити клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що 04.05.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

05.05.2016р. о 12 год. ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Копію клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою із доданими матеріалами було вручено ОСОБА_4 13 травня 2016 року о 09 год. 00 хв.

06 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська обрано стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці. Заборонено ОСОБА_4 цілодобово залишати будинок АДРЕСА_1 . Покладено на ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до слідчого відділення Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, Самарського районного суду м. Дніпропетровська за викликом для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання

Зазначені обов`язки діють два місяці, по 06 липня 2016 року включно.

Роз`яснено ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням умов домашнього арешту покладено на слідчого Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

З рапорту про виявлення від 11 травня 2016 року під час здійснення уповноваженими особами Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області контролю за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/2552/16-к від 06.05.2016 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці (до 06.07.2016 включно) за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що 11.05.2016 ОСОБА_4 знехтував забороною суду та з 19 години 00 хвилин до 20 години 15 хвилин залишив місце, де повинен знаходитись під цілодобовим домашнім арештом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є:особисте зобов`язання;особиста порука;застава;домашній арешт;тримання під вартою.Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;репутацію підозрюваного, обвинуваченого;майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім якдо раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 порушує умови запобіжного заходу, що полягає у залишенні місця, де він повинен знаходитися під цілодобовим арештом, обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 не є дієвим та не виключає існування ризиків щодо спроб підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, оскільки останній, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду та скоєнню підозрюваним інших злочинів у зв`язку з тим, що останній не працює, постійного джерела прибутку не має та знаходячись на свободі може скоювати нові злочини, тому є підставою для зміни обраного запобіжного заходу.
Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора та слідчого виходячи з того, що вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, підозрюваний не заперечував щодо цілодобово залишати будинок АДРЕСА_1 , був попереджений про наслідки. Дана ухвала ним не оскаржувалася.
Крім того, з пояснень його дружини та тестя вбачається, що ОСОБА_4 покинув домоволодіння о 18 годині, куди він пішов їм не відомо, по телефону з ним зв`язатися не можливо, що спростовує твердження підозрюваного, що він був вимушений покинути житло у зв`язку з хворобою дитини.
Враховуючи, вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність задовольнити клопотання.
Керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196, 197, 200, 205, 206, 331, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Змінити раніше обраний підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб (до 06.07.2016р.) на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на той самий строк, тобто до 06 липня 2016 року, включно.
Скасувати покладені на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати до слідчого відділення Самарського ВП ДВП за викликом, для проведення процесуальних дій;
-не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1