АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1065/16 Справа № 205/6277/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року було повернуто скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про поновлення строку та скасування постанови слідчого Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 12 жовтня 2013 року за № 0005699, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що з матеріалів скарги не вбачається, що заявника ОСОБА_8 було залучено до провадження в якості потерпілого за його відповідною заявою. Разом з тим слідчий суддя зазначив, що смерть саме потерпілого ОСОБА_8 настала не внаслідок кримінального правопорушення, а від природних причин, у зв`язку з чим відсутні процесуальні підстави для визнання заявника ОСОБА_8 потерпілим у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу про поновлення строку на оскарження та скасування вказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування своєї скарги, адвокат посилається на те, що рішення слідчого судді, на його думку є незаконним, передчасним та винесеним з порушенням норм КПК України, оскільки заявник у кримінальному провадженні ОСОБА_8 помер. Згідно заповіту спадкоємцем всього майна, яке належало заявнику є його син ОСОБА_8 , у зв`язку з цим виникла необхідність визнати спадкоємця заявника потерпілим у зазначеному вище кримінальному провадженні, про що було складено відповідні документи. Зазначає, що ОСОБА_8 подав заяву про залучення його до кримінального провадження як потерпілого, а права і обов`язки, га його думку виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або подання заяви про залучення його до кримінального провадження як потерпілого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до положень ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
В скарзі адвоката ОСОБА_7 , зазначено, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0005699 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 194 КК України, проте 04.10.2014 року заявник у даному кримінальному провадженні помер.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, син заявника ОСОБА_8 , який є спадкоємцем всього майна, звернувся до слідчого із заявою про визнання його потерпілим та уклав угоду з адвокатом ОСОБА_7 про надання правової допомоги. Зі змісту цієї угоди вбачається, що ОСОБА_7 уповноважена особа представляти інтереси ОСОБА_8 та захищати його права.
За таких обставин, висновки слідчого судді про необхідність повернення скарги, оскільки вона подана особою, що не має на це права, колегія суддів вважає такими, що суперечать фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на Законі, зокрема вимогам статті 55, 58 КПК України.
Крім того, слідчий суддя, на думку колегії суддів, прийшов до хибного висновку про можливість повернення скарги, фактично з підстав відсутності в матеріалах скарги переконливих даних про статус ОСОБА_8 та його представника в кримінальному провадженні, остільки ч. 2 ст. 304 КПК України не передбачено такої підстави для повернення скарги.
Главою 26 КПК України, також не передбачено обов`язку надання особою, яка подає слідчому судді скаргу на дії чи бездіяльність слідчого процесуальних документів про визнання його потерпілим, чи інших підтверджуючих документів, як і не передбачено обов`язкових вимог до такої скарги, а відсутність в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, яка була добросовісно долучена ОСОБА_8 до скарги, інформації про підстави для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, даних про потерпілих у кримінальному провадженні свідчить про неправильність тлумачення вимог Закону.
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права, тому рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим на підставі ст. 411 КПК України, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, підлягає скасуванню, оскільки порушує право ОСОБА_8 на доступ до суду.
Тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати її та постановити нову ухвалу, якою повернути зазначену скаргу до суду для вирішення питання про її прийняття та розгляду по суті.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року, якою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_7 скасувати та постановити нову, якою повернути зазначену скаргу в Ленінський районний суд м. Дніпропетровська для вирішення питання про її прийняття та розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду: