Провадження 11-кп/792/487/16
Справа № 673/376/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 01.02.2016 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деражнянського районного суду від 15 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дунаївці Дунаєвецького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, судимого:
- 12.12.2003 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.121, ч.2 ст.185, ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі, звільнений за відбуттям строку покарання 06.05.2010 року;
- 04.11.2015 року Деражнянським районним судом за ч.1 ст.185 на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Деражнянського районного суду від 04.11.2015 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та на підставі ст.76 КК України покладено обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в особі Хмельницького відділення судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 2304 грн.

За вироком суду, в період часу з 22 год. 30 хв. 06.10.2015 року до

01.00 год. 07.10.2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_8 в будинку по АДРЕСА_2 , прийняв рішення про викрадення блоку двигуна

МТ-10-36, який належить ОСОБА_9 .

Того ж дня, 07.10.2015 року, приблизно о 01.00.год., реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна,

ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю нагляду власника та відсутністю нагляду ОСОБА_10 , ввівши в оману ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про належність цього майна йому, шляхом передачі останнім таємно повторно викрав із житлової кімнати вказаного будинку блок двигуна МТ-10-36, 1983 року випуску, з наявними на ньому запчастинами (блок двигуна, колінвал, два шатуни, маховик, щеплення, кришка піддона, шестерня колінвала), загальною вартістю 685 грн. 71 коп., чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на вказану суму.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарання за даним вироком та вироком Деражнянського районного суду від 04.11.2015 року вважати ОСОБА_7 засудженим на 4 роки позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та із покладенням, передбачених ст.76 КК України обов`язків.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що суд безпідставно, призначивши ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України реальне покарання у виді позбавлення волі та остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням призначеного обвинуваченому покарання вироком Деражнянського районного суду від 04.11.2015 року, звільнив його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, в той час як за таких обставин кожний вирок мав би виконуватись самостійно.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за вказаних у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи, ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України та призначене покарання як за ч.2 ст.185 КК України, так і за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Натомість, прийшовши до переконання про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання з випробуванням, призначеного за правилами ч.4 ст.70 КК України, суд не звернув уваги на те, що не звільнив його від відбування покарання з випробуванням, призначеного за ч.2 ст.185 КК України, а як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визнання остаточного покарання виходячи з його виду й розміру, а коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається і за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відтак доводи прокурора з цього приводу є слушними, не дивлячись на наявну в матеріалах провадження ухвалу суду від 27 травня 2016 року про роз`яснення вироку суду з цього приводу (а.п. 105-106).

Водночас, ураховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, прохання потерпілого ОСОБА_9 суворо його не карати, повне визнання ним вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, колегія суддів доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, призначеного і за ч.2 ст.185 КК України із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, як про це йдеться в апеляційній скарзі прокурора.

Вироком суду на ОСОБА_7 покладені передбачені у п.п.3,4 ст.76 КК України обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Підстав покладати на нього ще і інші обов`язки, передбачені у цій нормі кримінального права, як про це вимагається в апеляційній скарзі прокурора, без зазначення таких обов`язків, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Деражнянського районного суду від 15 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом 3-х місяців з дня її оголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2