11-кп/775/304/2016(м)
241/693/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000121 від 18 березня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 05 травня 2016 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва Київської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утримані одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, приватного підприємця,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України на підставі ч.3 ст.263 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати за проведення балістичної експертизи в дохід держави в сумі 1319,40 грн.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а:

згідно ухвали суду, у січні 2016 року (точної дати слідством не встановлено), ОСОБА_6 , знаходячись на полігоні для стрільб, який розташований в м. Бориспіль Київської області, біля однієї із мішеней знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходились набої, загальною кількістю 110 штук, які ОСОБА_6 умисно, забрав з полігону зазначені вище боєприпаси, таким чином, незаконно, для власних цілей, без передбаченого законом дозволу придбав бойові припаси. Після чого, маючи намір на незаконне збереження та перевезення вищевказаних патронів, ОСОБА_6 поклав їх в автомобіль «Фольцваген» Т-4, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 та перевіз їх за місцем свого мешкання АДРЕСА_2 , де став їх зберігати в сейфі без передбаченого законом дозволу.

Після чого, 16 березня 2016 року продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне зберігання та перевезення придбаних бойових припасів, зарядив боєприпасами, які знайшов у січні 2016 року на полігоні в м. Бориспіль, чотири магазина від мисливського карабіну «АКМ МП УОС» ТК-8531, калібру 7,62 мм та поклав їх до автомобіля «Фольцваген» Т-4, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 та які став з січня 2016 року по 18 березня 2016 року незаконно зберігати і перевозити при собі у кількості 110 штук.

18 березня 2016 року, близько 13.00 год., під час прямування, зазначений автомобіль «Фольцваген» Т-4, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , в районі 619 км+800 м автошляху М-14 напрямку Одеса Мелітополь - Новоазовськ, де розташований взвод БДПС ГУНП в Донецькій області на території Мангуської селищної ради Першотравневого району Донецької області був зупинений співробітниками ДПС, після чого, в ході огляду вказаного автомобіля було виявлено та вилучено 110 бойових припасів калібру 7,62x39 мм, які є боєприпасами, які ОСОБА_6 незаконно придбав, носив та зберігав, без передбаченого законом дозволу.

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 05 травня 2016 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України на підставі ч.3 ст.263 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурор оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону України, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що ОСОБА_6 не добровільно і не за власним бажанням повідомив і передав бойові припаси правоохоронних органам. Оскільки, будучи вже зупиненим, обвинувачений розумів свою безвихідність і мав обґрунтовані підстави вважати, що бойові припаси все одно будуть виявлені у нього, і лише тому, бажаючи уникнути відповідальності повідомив про них і видав їх правоохоронним органам. До того ж, окреме розташування карабіну та боєприпасів до нього в автомобілі та не вчинення будь-яких дій, спрямованих на передачу боєприпасів з моменту заволодіння, свідчать про відсутність наміру здати боєприпаси.

Крім того, зауважив, що враховуючи те, що суд своєю ухвалою звільнив особу від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати за проведення судової експертизи мали бути віднесені за рахунок держави.

Суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора місцевої прокуратури, просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, обвинуваченого та його захисника, які відстоювали законність і обґрунтованість судового рішення, просили залишити його без зміни, а апеляційну скаргу прокурору без задоволення, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили, або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Проте, суд першої інстанції знехтував вимогами вказаних вище норм, у зв`язку із чим прийшов до помилкового висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.263 КК України на підставі ч.3 ст.263 КК України.

Так, звільняючи обвинуваченого від кримінальної відповідальності суд послався на те, що в діях ОСОБА_6 наявні ознаки добровільної видачі ним зброї та підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст.263 КК України.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12, суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК (зокрема, ч. 3 ст. 263) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених

випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч.3 ст.263 КК України передбачено, що звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Під добровільною здачею органам влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності згідно ч.3 ст.263 КК України, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі володіти та користуватися будь-яким із зазначених предметів, незалежно від мотивів з власного бажання передає його органам влади.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що судом не взято до уваги, що до моменту зупинки автомобіля, на якому прямував ОСОБА_6 , будь-яких дій, спрямованих на передачу боєприпасів не вчиняв, до правоохоронних органів не звертався та наміру їх здати не виявляв.

Згідно пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_10 , інспектора ДПС ОСОБА_11 , останнім був зупинений автомобіль на якому пересувався обвинувачений, на питання інспектора про наявність у ОСОБА_6 зброї, він надав інспектору карабін, дозвіл на нього, на питання про наявність патронів дістав з бронежилету один ріжок з патронами, надав інспектору. Коли той візуально встановив, що це бойові патрони і пояснив, що їх заборонено возити і викликав слідчу оперативну групу.

Враховуючи обставини, за яких було виявлено та вилучено бойові припаси, тобто дача згоди ОСОБА_6 на огляд автомобіля слідчим слідчої оперативної групи (а.с.41-43), а також, що обвинувачений тривалий час з січня 2016 року по день вилучення бойових припасів, які ОСОБА_6 придбав, возив, зберігав без передбаченого законом дозволу і не вчиняв дій скерованих на добровільну здачу бойових припасів, колегія суддів приходить до висновку, що дача згоди ОСОБА_6 на огляд автомобілю і вилучення під час огляду бойових припасів, не свідчать про їх добровільну здачу органу влади.

Отже, на думку колегії суддів, судове рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України на підставі ч.3 ст.263 КК України, ухвалене судом першої інстанції, є незаконним, оскільки залишилися недосліджені в повній мірі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, чим порушив ст.370 КПК України.

Крім того, заслуговують уваги й доводи прокурора про недопустимість стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат за проведення балістичної експертизи.

Частиною 2 статті 124 КПК України передбачено, що документально підтверджені на залучення експерта, суд стягує з обвинуваченого на користь держави лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Враховуючи те, що суд своєю ухвалою звільнив особу від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати за проведення судової експертизи мали бути віднесені за рахунок держави.

Наведене є свідченням того, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, при розгляді справи по суті, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відтак, апеляційна скарга прокурора, в якій ставилося питання про скасування судового рішення з направлення справи на новий розгляд, підлягає до задоволення, а судове рішення щодо ОСОБА_6 , підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, оскільки, апеляційна інстанція позбавлена можливості виправити вищезазначені помилки допущені судом першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства повно, об`єктивно та всебічно дослідити матеріали судової справи, перевірити доводи прокурора, ухвалити законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 05 травня 2016 року про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України на підставі ч.3 ст.263 КК України, скасувати, а кримінальне провадження направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2