Справа № 534/688/15-к
Провадження № 1- кп/534/59/16
Вирок
Іменем України

18 квітня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську матеріали кримінального провадження № 0000166 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05 липня 2010 року Комсомольським міським судом за ч.4 ст.191,ч.2 ст.309, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 25.04.2014 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців.

10 липня 2015 року Комсомольським міським судом за ч.2 ст.185, 71 КК України до 2 років позбавлення волі.

за ст. 395 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості проти правосуддя за таких обставин:
25 квітня 2014 р. ОСОБА_4 звільнився з Полтавської ВК № 64 умовно-достроково на 1 рік 8 місяців, де відбував покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду від 05 липня 2010 року (а.с. 61).

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 17.04.2014 року відповідно п.г ст.3 ЗУ Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі від 01.12.1994 року відносно ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 12 місяців із застосуванням обмежень у вигляді: заборони зміни без дозволу контролюючого органу місця роботи та проживання, виїзду за межі встановленого місця проживання та періодичної реєстрації за місцем проживання у відділі МВ УМВС. Постанову суду було оголошено ОСОБА_4 під розписку, з роз`ясненням наслідків порушення правил адміністративного нагляду (а.с. 57).

8 місяців потому, починаючи з 20 грудня 2014 року ОСОБА_4 перестав з`являтися на реєстрацію в Комсомольський МВ УМВС і залишив місце постійного проживання.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, і підтвердив суду обставини, за яких порушив правила адміністративного нагляду.

Факт залишення ОСОБА_4 постійного місця проживання підтверджений у справі письмовими доказами аркушами реєстрації контролю за піднаглядним та рапортами по факту здійснених перевірок піднаглядного за місцем його проживання (а.с. 159-168).

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого злочину, суд, обмежившись за згодою учасників провадження його допитом та дослідженням письмових доказів у справі, приймає до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а відтак, кваліфікацію умисних дій обвинуваченого, які виразились в порушенні правил адміністративного нагляду у вигляді самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду за ст. 395 КК України вважає вірною, а його вину доведеною повністю.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_4 злочин класифікацією злочинів віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, і в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання підсудним своєї вини та щире каяття в скоєному.

Рецидив вчиненого ним злочину є обставиною, що обтяжує покарання.

Згідно із представленими довідками на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, від проходження ЛКК відмовився. Зі слів розлучений, має неповнолітню дитину. Офіційно не працює. Постійного джерела доходу не має. На час розгляду справи судом відбуває покарання за вчинення умисного злочину проти власності. Інші характеризуючи дані на особу обвинуваченого в матеріалах справи не представлені.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого, характер вчиненого ним діяння, схильність до асоціальної поведінки, приймаючи до уваги також, що нас розгляду справи судом обвинувачений відбуває реальний вид покарання за вчинення умисного злочину, з врахуванням положень ст.50 КК України, яка передбачає, що покарння, як захід примусу має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а й попердження вчинення ними нових злочинів вважає, що відбувати покарання ОСОБА_4 повинен лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, визнання обвинуваченим своєї вини та відсутність тяжких наслідків від скоєного дають суду підставу призначити мінімальний строк покарання, визначений санкцією ст.395 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324, ч.2 ст.416 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України з призначенням покарання у вигляді одного місяця арешту.

За сукупністю вчинених злочинів, у відповідності до положень ч. 4 ст. 70, 72 КК України шляхом повного складання призначених покарань, зокрема покарання, призначеного вироком Комсомольського міського суду від 10 липня 2015 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу з метою належного забезпечення виконання судового рішення обрати відносно засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою..

Строк покарання відраховувати з 21 квітня 2015 року.
На вирок суду протягом 30 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згыдно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1