Справа № 500/627/15-к
Провадження № 1-кп/500/48/16
УХВАЛА
Іменем України

22 червня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003226 від 13 листопада 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Летка, Прилузського району, Республіка Комі, Росія, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , судимого 29 грудня 1998 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 140 ч. 3, 94, 42 КК України до 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна; 10 березня 2009 року Миронівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі; 27 серпня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст. 309 ч. 1, 71 КК України до 2 років 1 місяця 10 днів обмеження волі; 07 червня 2011 року балтським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 05 лютого 2013 року Сарненським районним судом Рівненської області згідно ст. 82 КК України не відбуту частину покарання замінено на покарання у вигляді обмеження волі на 1 рік 6 місяців 28 днів, 15 листопада 2014 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2016 року відносно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 червня 2016 року.

В своєму клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти злочини, чинити тиск на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, тобто існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечують проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просять змінити його на більш м`який.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можливо змінити на домашній арешт, оскільки він тривалий час - 1 рік 7 місяців, утримується під вартою, потерпіла та більша частина свідків допитані, але судовий розгляд не може бути закінчений з причин які не залежать від обвинуваченого.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 листопада 2014 року відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати отриманню доказів по справі. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжувався у встановленому чинним законодавством порядку ухвалами Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та спливає 23 червня 2016 року.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, суд не приймає до уваги посилання прокурора на те, що продовжують існувати ризики, які дають підстави для продовження тримання під вартою обвинуваченого. Але прокурором на даний час ці ризики не обґрунтовані та не доведені, а ґрунтуються лише на припущеннях, не підтверджених жодним доказом. Більше того, на теперішній час у даному кримінальному провадженні допитана потерпіла та більшість свідків. Участь інших свідків стороною обвинувачення неодноразово вчасно не була забезпечена.

Разом з тим, досліджені обставини дають підстави для висновку, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а саме: є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду.

Але всупереч вимог ч. 3 ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з викладеним, враховуючи невиправдане затягування судового розгляду шляхом незабезпечення участі свідків обвинувачення, приймаючи до уваги тривалий час перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, враховуючи положення ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також те, що у кримінальному провадженні допитані обвинувачений, потерпіла, та більшість свідків обвинувачення, те, що інші запобіжні заходи відносно ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні не застосовувалися, у зв`язку з чим у суду відсутні відомості про порушення ним умов більш м`яких запобіжних заходів, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що відносно ОСОБА_6 достатнім та необхідним для забезпечення виконанням ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризику, встановленому під час судового розгляду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеному ризику.

Суд вважає за необхідне встановити обмеження обвинуваченому ОСОБА_4 залишати житло цілодобово, а також його слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду та утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 194, 199, 331, 370 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Змінити ОСОБА_4 обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово строком до 22 серпня 2016 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвала припиняє свою дію 22 серпня 2016 року.

Копію ухвали направити начальнику Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області - для виконання, прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1