КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №1609/2459/12
Провадження № 4/1609/199/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2012 року суддя Київського районного суду м. Полтави Кузіна Ж.В.

при секретарі Гудзенко А.В.

з участю прокурора Гайдар О.М.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 30 вересня 2011 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого прокуратури Київського району м. Полтави ОСОБА_2 від 30 вересня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно завідуючого кризового відділення Полтавського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_3 за ст. ст. 364-367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України у зв»язку з відсутністю складу злочину. У своїй скарзі посилається на те, що слідчим не були виконані всі вказівки викладені в ухвалах Апеляційного суду Полтавської області та постановах Київського райсуду м. Полтави , не з»ясовані всі обставини на які постійно вказує заявник, не перевірені факти викладені в її скарзі у повному обсязі, не витребувана з Ленінського райсуду м. Полтави кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 , при розгляді якої були встановлені відповідні факти, які мають істотне значення та не приймаються до уваги слідчим. Крім того, не з»ясовано досконало, чи був знищений журнал реєстрації заяв , який містить запис про проходження ОСОБА_5 медичного обстеження на стан сп»яніння, оскільки акт про знищення суперечить іншим матеріалам справам. Слідчим взагалі не усунуті всі протиріччя на які неодноразово вказував суд, а постанова дублюється з раніше винесеними постановами про відмову в порушенні кримінальної справи, які скасовувались судами, а тому постанова підлягає скасуванню. У слідчого було достатньо підстав для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за службову недбалість, халатність та підробку документів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представник скаржника ОСОБА_6 підтримали скаргу пославшись на викладені в ній обставини , просили її задовольнити.

Суд, заслухавши скаржницю ОСОБА_1, представника скаржника ОСОБА_6, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали скарги та наглядового провадження № 2пр-11 приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 вересня 2011 року старшим слідчим прокуратури Київського району м. Полтави ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи відносно завідуючого кризового відділення Полтавського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_3 за ст. ст. 364-367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України у зв»язку з відсутністю складу злочину.

Відповідно до статті 236-1 КПК України скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів, якої вона стосується, або її представником до районного суду за місце розташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що постанова від 30 вересня 2011 року була нею отримана 27 лютого 2012 року, після ознайомлення з матеріалами перевірки та 02 березня 2012 року вона звернулась до суду зі скаргою на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи . За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою в строки передбачені ст. 236-1 КПК України. Доказів, що спірна постанова була вручена ОСОБА_1 в інші строки суду надано не було.

Згідно ст. 99 КПК України при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють зацікавлених осіб.

Відповідно до статті 94 КПК України приводом до порушення кримінальної справи є в тому числі заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян. Підставами до порушення кримінальної справи є достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину.

Статтею 22 зазначеного вище Кодексу встановлено, що прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобовязані вжити всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого. Цей обовязок покладений і на зазначених вище осіб при проведенні перевірки.

Судом неодноразово скасовувались постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за скаргами ОСОБА_1 та судами як першої інстанції так і апеляційного суду давались вказівки , які не були в повному обсязі виконанні, а саме вказівки попередніх постанов Київського районного суду м. Полтави від 06.02.2008 року, 28.05.2008 року та 04.11.2008 року, від 01 квітня 2011 року , а також ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області від 31.03.2011року, залишилось неперевіреними значна кількість доводів скаржниці, на виконання яких остання наполягає і які слідчий має змогу виконати .

Слідчим не вивчені матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_4, які перебували на розгляді в Ленінському районному суді м. Полтави , не були перевірені факти на які посилається скаржниця , чи були прийняті до уваги факти, які встановлені при розгляді даної справи з матеріалів перевірки не вбачається.

30 вересня 2011 року скаржником надано на адресу Прокуратури Київського району м. Полтави клопотання, в якому вона звертала увагу слідчого на виконання ряду дій, а саме направлення запитів, встановлення певних обставин та просила порушити кримінальну справу відносно неправомірних дій завідуючого кризового відділення Полтавського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_3 та фельдшера-лаборанта ОСОБА_7.

Проте слідчим не були враховані вимоги скаржниці викладені в клопотанні, матеріали наглядового провадження не містять відомостей, що слідчим перевірялись викладені в клопотанні обставини, на які звертає увагу скаржник та 30 вересня 2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно завідуючого кризового відділення Полтавського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_3 за ст..ст.364-367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України в зв»язку з відсутністю складу злочину.

Не був опитаний свідок ОСОБА_8 на допиті якого наголошувала неодноразово скаржниця .

Не з»ясовані обставини проходження ОСОБА_4 медогляду, написання та підпис заяви в наркодиспансері для проведення медичного огляду.

Враховуючи вищевикладене , суд приходить до висновку, що постанова старшого слідчого прокуратури Київського району м. Полтави ОСОБА_2 від 30 вересня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно завідуючого кризовим відділенням Полтавського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_3 винесена з порушенням вимог ст. 99 КПК України, тому підлягає скасуванню з направленням матеріалів до прокуратури Київського району м. Полтави для організації проведення додаткової перевірки.

Що стосується скасування висновку про законність прийнятого рішення про відмову в порушенні кримінальної справи винесеного помічником прокурора Київського району м. Полтави ОСОБА_9 від 20 лютого 2012 року, то вказаний висновок не є процесуальним документом, а тому не може бути предметом оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, 236-1, 236-2 КПК,-

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Київського району м. Полтави ОСОБА_2 від 30 вересня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо завідуючого кризовим відділенням Полтавського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_3 та направити матеріал до прокуратури Київського району м. Полтави для організації проведення додаткової перевірки.

На постанову судді прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи діб з дня її постановлення може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Ж.В. Кузіна