пр. № 1-кп/336/252/2016
№ 336/9211/15-к
УХВАЛА
Іменем України
25 травня 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків притягнення до відповідальності по кримінальному провадженню за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 212 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 212 ч. 1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором повторно заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечувала.

Захисник проти задоволення клопотання не заперечував.

Цивільний позивач представника в судове засідання не направив, про місце та час проведення підготовчого судового засідання повідомлені в установленому порядку.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Статтею 287 КПК України визначені вимоги, які встановлені законом, для форми та змісту клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності.

Так, у клопотанні прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності вказуються:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості підозрюваного (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора;

4) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання підозри;

5) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та відомості про її відшкодування;

6) докази, які підтверджують факт вчинення особою кримінального правопорушення;

7) наявність обставин, які свідчать, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, та відповідна правова підстава;

8) відомості про ознайомлення з клопотанням потерпілого та його думка щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності;

9) дата та місце складення клопотання.

До клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності.

Натомість, клопотання прокурора вищезазначеним вимогам КПК України не відповідає.

У клопотанні прокурора відсутні реєстраційний номер кримінального провадження, анкетні відомості підозрюваного (обвинуваченого), повні прізвище, ім`я та займана посада прокурора, який подає таке клопотання, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання підозри; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та відомості про її відшкодування; докази, які підтверджують факт вчинення особою кримінального правопорушення; наявність обставин, які свідчать, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, та відповідна правова підстава; відомості про ознайомлення з клопотанням потерпілого та його думка щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності; дата та місце складення клопотання.

Фактично клопотання прокурора не відповідає жодній з перелічених вимог, а за своїм змістом у клопотанні замість тих відомостей, які повинні бути в ньому зазначені, міститься думка прокурора, яка полягає у його незгоді з діями та рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій.

При цьому клопотання прокурора з цього приводу вже розглядалось судом та було залишено без задоволення в тому числі і через невідповідність його вимогам чинного законодавства.

Натомість прокурором знов подане клопотання, яке за своїми формою та змістом не відповідає вимогам КПК України.

Також суд при вирішенні заявленого клопотання наголошує на такому.

Відповідно до ст. 49 ч. 1 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину і до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.

Благополучним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Для правильного обчислення строків давності необхідно визначити момент початку строку і його закінчення.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.

Строк давності щодо триваючих злочинів обчислюється з дня фактичного припинення дії або бездіяльності з волі або поза волею особи (наприклад, з дня явки її із зізнанням, затримання тощо), а щодо продовжуваних злочинів - із дня вчинення останнього тотожного діяння з тих, що об`єднані єдиним злочинним наміром і складають продовжуваний злочин.

Стаття 212 КК України передбачає відповідальність за умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.

Злочин вважається закінченим з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов`язковий платіж, а коли закон пов`язує цей строк з виконанням певної дії, - з моменту фактичного ухилення від їх сплати.

Відповідно до обвинувального акту дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в сумі 616493,19 гривень, що є значним розміром.

Натомість в обвинувальному акті відсутнє визначення вищевказаних строків, а також і інших обставин, які відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та, відповідно, повинні бути зазначені в обвинувальному акті.

Таких відомостей не визначено прокурором і в клопотанні про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України, викладених в Аналізі судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності від 01.02.2014 року, у разі встановлення судом, що в клопотанні не відображено обставини кримінального правопорушення, що заважає правильно кваліфікувати протиправні дії; не виконані вимоги ч. 1 ст. 49 КК щодо обчислення строків давності, а саме не визначено моменти початку строку і його закінчення, суд відмовляє в задоволенні такого клопотання.

Також Верховний Суд України в Аналізі судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності від 01.02.2014 року вказав, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності судам слід вимагати від слідчого та прокурора в матеріалах кримінального провадження (кримінальних справ) доказів про те, що особа, стосовно якої вирішується зазначене питання, не вчинила протягом цих строків нового злочину певної тяжкості.

Натомість таких відомостей стороною обвинувачення суду не надано.

При цьому як зазначено Верховним Судом України у тому ж Аналізі КПК України передбачено обов`язок прокурора звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності як одну з форм закінчення досудового розслідування (ст. 283 КПК). І, якщо обставини, передбачені ст. 49 КК, настають під час досудового розслідування, прокурор, отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, складає клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі направляє його до суду (статті 283 - 288 КПК). Перед направленням клопотання (подання) до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Таких дій, обов`язкових відповідно до вимог КПК України, прокурором не вчинено, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не обґрунтоване належним чином, не містить у собі належного викладення фактичних обставин злочину.

Також суд враховує, що в обвинувальному акті та заявленому прокурором клопотанні також не мається відомостей не лише про час скоєння злочину, але і про місце його скоєння, оскільки єдина адреса, зазначена в обвинувальному акті в частині викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не відноситься територіально до Шевченківського району м. Запоріжжя, тож на час вирішення клопотання, заявленого прокурором, суд позбавлений можливості переконатись навіть у тому, що кримінальне провадження перебуває у межах територіальної юрисдикції суду.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви його ухвалення.

Судове рішення у формі ухвали повинно відповідати вимогам статей 368, 372 КПК.

Вивчивши ті документи, які наявні в матеріалах кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання, а саме обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов висновку про недостатність таких документів для вирішення питання про можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстав, зазначених прокурором, тож рішення суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності за таких обставин не буде відповідати вимогам вмотивованості, законності та обґрунтованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності не відповіає вимогам КПК України, не обґрунтоване належним чином та не може бути задоволено на стадії підготовчого судового засідання без з`ясування усіх необхідних обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 286, 288 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків притягнення до відповідальності по кримінальному провадженню за звинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 212 ч. 1 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1