№ 207/303/16-к
№ 1-кп/207/193/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника служби у справах дітей - ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження №0000735 від 11.04.2015 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця має неповну середню освіту, виховувався в сім`ї, де обоє батьків, які не позбавлені батьківських прав, допризовника, на обліку у службі у справах дітей не перебував, раніше судимого 28.10.2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст..ст.75,76,104 КК України з іспитовим строком 2 роки;

24.02.2015 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за вчинення злочину за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст..ст.75,76,104 КК України з іспитовим строком 2 роки;

25.12.2015 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, 22.04.2016 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

21.07.2016 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.190,, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, до 5 років 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна, учня Дніпродзержинського професійного ліцею, група ЄГЗ-14, мешкавшого у АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у зв`язку з навчанням у професійному ліцеї у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, маючи незняту і непогашену судимість за умисне викрадення чужого майна, повторно вчинив викрадення чужого майна при наступних обставинах.

09.04.2015 року приблизно о 11 годині, перебуваючи в коридорі Дніпродзержинського професійного ліцею, розташованого по вул. Лермонтова 151 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, неповнолітній ОСОБА_7 побачив розмовляючого по мобільному телефону свого знайомого , учня ліцею, неповнолітнього ОСОБА_8 , 1998 року народження . Маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих міркувань, неповнолітній ОСОБА_7 попросив передати йому телефон для прослуховування музики. Не маючи наміри повертати мобільний телефон, ОСОБА_7 , зловживая довірою свого знайомого, неповнолітнього ОСОБА_8 , 1998 року народження, з яким підтримував приятельські стосунки, після передачі останнім мобільного телефону «Samsung Galaxy GT S7262» вартістю 1450 гривень з місця скоєння злочину зник. Викраденим майном розпорядився на свій розсуд, заподіявши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вищезазначену суму, яка на досудовому слідстві відшкодована поверненням викраденого.

Повторно, 20.10.2015 року приблизно 13 годині неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля загальної середньої школи №10, розташованої по пр..Аношкіна , 121 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області , побачив знайомого , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , 1999 року народження, розмовляю чого по мобільному телефону. Маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_7 попросив у неповнолітнього ОСОБА_9 , 1998 року народження , мобільний телефон для термінового дзвінка, не маючи наміри повертати телефон. Діючи умисно, з корисливих міркувань, ОСОБА_7 , отримавши телефон від ОСОБА_9 , з яким перебував у приятельських стосунках, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись мобільним телефоном « LGL60І» вартістю 1500 грн. на свій розсуд. Викраденням мобільного телефону потерпілому ОСОБА_9 , 1999 року народження, заподіяно майнову шкоду на суму 1500 грн., яка була на досудовому слідстві відшкодована поверненням викраденого.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, показав, що у зв`язку з навчанням у професійному ліцеї мешкав у м.Дніпродзержинську. Отримував стипендію у невеликому розмірі, грошей не хватало. Щоб не залежити від батьків, викрадав чуже майно, мобільні телефони у своїх знайомих. Розуміє, що вчинив злочини, за які треба нести відповідальність. Викрадене майно повернув потерпілим, просить суворо не карати щоб він мав можливість повернутись до батьків.

Неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його законний представник ОСОБА_10 ; неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його законний представник ОСОБА_11 в судове засідання не прийшли, надали до канцелярії і суду письмові заяви, в яких підтвердили викрадення у них мобільних телефонів ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою в період квітня жовтня 2015 року та повернення викраденого майна. Претензій матеріального характеру до ОСОБА_7 не мають , просять покарати на розсуд суду.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого, його мати ОСОБА_6 , показала, що у сім`ї двоє дітей. Матеріально сім`ї не просто виживати, тому що постійної роботи не має вона і чоловік. Вимушені вести домашнє господарство. Мала надію, що після закінчення ліцею син отримає професію і буде працювати. Поганому дітей не вчила, просить суворо не карати, тому що син її тільки у квітні 2016 року став повнолітнім. Перед потерпілими вона вибачилась.

Представник служби у справах дітей Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_12 показала, що неповнолітній ОСОБА_7 і його сім`я на обліку у службі у справах дітей Дніпродзержинської міської ради не перебували, мати і батько не позбавлені батьківських прав, підтримували відносини з дирекцією професійного ліцею, де навчався їхній син, не притягувались до відповідальності за ухиленням від обов`язку по вихованню неповнолітніх дітей. Враховуючи неповнолітній вік ОСОБА_7 на момент вчинення злочинів , повернення викраденого майна потерпілим, просить суд суворо не карати, тому що колонія не завжди позитивно впливає на формування характеру молодих людей.

Викрадене майно, мобільні телефони «Samsung Galaxy GT S7262» вартістю 1450грн., « LGL60І» вартістю 1500 грн. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні і повернуті під розписку законним представникам неповнолітніх потерпілих, що з`ясовано при дослідженні письмових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, який набрав законної сили, копія вироку приєднана до матеріалів судового провадження і досліджена при судовому розгляді, ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України з застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна з відбуванням покарання в установі виконання покарань. Запобіжний захід залишено у вигляді тримання під вартою. В строк призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.01.2016 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Аналіз доказів , які були зібрані на досудовому слідстві і перевірені під час судового розгляду, свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_7 , маючи незняту і непогашену судимість за викрадення чужого майна, повторно в період квітня жовтня 2015 року у денний час в мікрорайонах міста Дніпродзержинська умисно, з корисливих міркувань , зловживая довірою неповнолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими підтримував приятельські відносини , заволодів майном останніх, мобільними телефонами вартість 1450 грн. та 1500 грн., розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілим майнову шкоду у вищезазначених розмірах , тому суд вважає за необхідне кваліфікувати його дії за ч.2 ст.190 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст..65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що згідно ст..66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, вчинення злочинів у неповнолітньому віці.

Обставиною, яка згідно ст..67 КК України обтяжує покарання , суд визнає рецидив злочинів.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення до вчиненого, раніше судимий, але правильних висновків для себе не зробив, навчався у професійному ліцеї, виховувався в сім`ї , де є обоє батьків, які не позбавлені батьківських прав, задовільно характеризується за місцем мешкання та навчання, викрадене майно повернуто потерпілим, які до обвинуваченого не мають претензій, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення до засудження за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, тому згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України суд вважає за необхідне призначеним покаранням за вищезазначеним вироком від 21.07.2016 року поглинути призначене покарання, зарахувавши в строк призначеного покарання покарання, відбуте за цим вироком з 26.01.2016 року по день ухвалення вироку від 23.09.2016 року.

Зарахувати також в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.01.2016 року по 23.09.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи строк покарання з 23 вересня 2016 року.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Керуючись ст..ст.373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, призначивши покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України призначене покарання поглинути покаранням, призначеним за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, призначивши покарання за сукупністю злочинів у вигляді 5(п`яти ) років трьох місяців позбавлення волі без конфіскації майна, з відбуванням покарання в установі виконання покарань.

Зарахувати в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 26.01.2016 року по день ухвалення вироку 23.09.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк призначеного покарання у вигляді 5 (п`яти)років 3 (трьох) місяців позбавлення волі покарання , відбуте ним за цим вироком з 26.01.2016 року по 23.09.2016 року включно.

Запобіжний захід до набрання вироком сили залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи строк покарання з 23 вересня 2016 року.

Речові докази, мобільні телефони «Samsung Galaxy GT S7262» вартістю 1450грн., « LGL60І» вартістю 1500 грн., які перебувають у законних представників неповнолітніх потерпілих, повернути ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1