справа № 462/4648/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого викладачем СТК ПО «Електрон» ТСО України, одруженого, раніш не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт, згідно до якого ОСОБА_6 згідно наказу по СТК ПО «Електрон» ТСО України №42 від 8.08.1995 року, працюючи викладачем СТК ПО «Електрон» ТСО України, а також будучи призначеним викладачем навчальної групи з підготовки водіїв №24, діючи умисно з метою власного незаконного збагачення, шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив, 11 липня 2016 року, під час зустрічі із слухачами зазначеної навчальної групи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , що відбулася у приміщенні зазначеної установи за адресою АДРЕСА_2 , повідомив останнім, що за 1200грн. зможе домовитися за успішне складання ними іспитів для отримання права керування транспортними засобами та отримання посвідчень водія у територіальному сервісному центрі 4641 Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області , хоча не мав на меті цього робити, а отриманні гроші хотів привласнити. В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, 15.07.2016 року в день складання навчальною групою №24 іспитів для отримання права керування транспортними засобами та отримання посвідчень водія, близько 10.год.30хв., перебуваючи у приміщенні Територіального сервісного центру 4641 Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, що за адресою м.Львів, вул..Данила Апостола, 11, отримав у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 по 1200 грн. з кожної, пообіцявши останнім вирішення питання позитивного складання зазначених іспитів. Після отримання вищезазначених грошових коштів в сумі 3600грн., ОСОБА_6 , маючи намір ними заволодіти шляхом обману, жодних дій з приводу сприяння ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 не вчинив та відповідно останні іспит не склали. В результаті спланованих дій ОСОБА_6 шляхом обману заволодів незаконно грошовими коштами у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 на суму 3600грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини скоєння ним злочину та пояснив, що він дійсно працює викладачем СТК ПО «Електрон» ТСО України, потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 були в його групі. У липні 2016 р. перед іспитами він запропонував кожній з них за 1200грн. домовитися про успішне складання іспитів для отримання посвідчень водія. Вони дали йому гроші, які він залишив собі. У скоєному кається.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили викладені в обвинувальному акті обставини скоєння обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Просили не карати суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) і він повинен нести за це кримінальну відповідальність.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, має на своєму утриманні доньку ОСОБА_7 , 2008 року народження, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутні.

Відповідно до ст..65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З наведеного та з урахуванням всіх обставин по справі суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу.
Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1