Справа № 344/9415/16-к
Провадження № 1-кс/344/3169/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якого вбачається, що до Міністерства юстиції України із запитом звернулась Генеральна прокуратура Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Російську Федерацію для виконання покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Первомайського районного суду Оренбурзької області від 18.05.2010р. за вчинення злочину, передбаченого ст. 158 ч. 2 п. «б», «в» Кримінального Кодексу Російської Федерації.

Під час розгляду запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації встановлено, що ОСОБА_4 не є громадянином України та не має статусу біженця.

Строки давності виконання вироку Первомайського районного суду Оренбурзької області від 18.05.2010р. не спливли. Кримінальна відповідальність за вчинений ОСОБА_4 злочин, який законодавством України кваліфікується за ч. 3 ст. 185 КК України і є екстрадиційним, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Міністерством юстиції України на підставі Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957р. розглядається отриманий запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу в Російську Федерацію ОСОБА_4 , засудженого вироком Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 13.04.2009р. та ухвалою апеляційного суду АР Крим від 16.06.2009р. до 8 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 186, ст. 304 КК України.

При цьому на підставі ст. 19 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957р. та п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 592 КПК України фактичну передачу ОСОБА_4 відстрочено до відбуття ним покарання, призначеного вироком українського суду, чи звільнення від покарання з будь-яких законних підстав.

Міру покарання призначену українським судом, ОСОБА_4 відбував в Коломийській виправній колонії № 41.

22.02.2016р. ухвалою Коломийського міськрайонного суду засудженому ОСОБА_4 зараховано в строк покарання, за вироком Центрального районного суду м. Сімферополя від 13.04.2009р. та ухвали апеляційного суду АР Крим від 16.06.2009р. строк попереднього ув`язнення з 06.01.2009р. по 16.06.2009р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

26.07.2016р. ОСОБА_4 звільнений по відбуттю строку покарання з Коломийської виправної колонії №41, і цього ж дня затриманий в порядку ст. 208 КПК України працівниками Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в м. Коломия.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник клопотання заперечили, просили в такому відмовити, при цьому захисник вважає затримання ОСОБА_4 саме в порядку ст. 208 КПК України незаконним, та зауважила, що документи про екстрадицію останнього зібрані ще до набрання чинності новим КПК України 2012р. і не можуть братися до уваги.

Заслухавши прокурора, пояснення ОСОБА_4 та думку його захисника, вивчивши матеріали екстрадиційної перевірки, вважаю наступне.

Відповідно до ст. 543 КПК України видачею особи (екстрадицією) є видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку.

Метою екстрадиційного арешту відповідно до ст.ст. 543, 584 КПК України є виключення можливості особі уникнути його видачі.

Ст. 1 Європейської Конвенції про видачу правопорушників договірні визначено, що сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення.

В той же час згідно з ч. 8 ст. 584 КПК України слідчий суддя в ході розгляду клопотання не досліджує питання про законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.

Так, відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців, а за ч. 11 цієї статті Кодексу слідчий суддя в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Отже з урахуванням викладеного вище вважаю, що є всі правові підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) щодо ОСОБА_4 . При цьому посилання сторони захисту на незаконність затримання ОСОБА_4 та відповідно на неможливість застосування щодо нього екстрадиційного арешту є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 582 КПК України порядок затримання таких осіб та розгляду скарг про їх затримання здійснюється відповідно до статей 206 та 208 цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957р., ст.ст. 56, 60, 61 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» м. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993р., ст. 584 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, екстрадиційний арешт до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та його фактичної передачі, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України з обов`язковою перевіркою наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою не рідше одного разу на два місяця.

Конвоювати та упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_4 в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором на підставі ч. 9 ст. 584 КПК України в порядку ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1