Справа № 164/194/16-к Провадження № 11-кп/773/240/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника Маневицької виправної колонії ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 29 січня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2005 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, та у відповідності до ст. 70 КК України призначено покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 червня 2004 року визначено остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Міру запобіжного заходу залишено попередню тримання під вартою. Строк відбування покарання визначено обчислювати з 27 квітня 2004 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2005 року ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2006 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за цим вироком та вироком Апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2005 року визначено остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання визначено обчислювати з 27 квітня 2004 року. Міру запобіжного заходу залишено попередню тримання під вартою

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2006 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, та згідно ст. 70 КК України призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 липня 2006 року визначено остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання визначено обчислювати з 27 квітня 2004 року. Міру запобіжного заходу залишено попередню тримання під вартою.

Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2006 року та визначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено обчислювати з 11 березня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 14 травня 2014 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2014 року закрито у зв`язку з його відмовою від апеляційної скарги.

Засуджений звернувся до Маневицького районного суду Волинської області із клопотанням про зарахування йому судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 грудня 2015 року № 838-VIII.
Ухвалою суду першої інстанції у задоволенні клопотання ОСОБА_7 відмовлено у зв`язку з тим, що в силу розпорядження вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2014 року набрав законної сили 14 травня 2014 року. ОСОБА_7 було доставлено у слідчий ізолятор 14 червня 2014 року, тобто після набрання вироком законної сили, запобіжний захід щодо нього не обирався. З огляду на вищенаведене суд першої інстанції не знайшов підстав для застосування до засудженого ч. 5 ст. 72 КК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_7 оскаржує рішення суду з мотивів його незаконності. Просить ухвалу суду скасувати та зарахувати йому у строк покарання увесь строк попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вироками щодо нього законної сили.
Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали та доводи апеляційної скарги з доповненнями, засудженого, який підтримав подану ним апеляцію в повному обсязі, прокурора та представника виправної колонії, які підтримали апеляцію частково, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно пункту 2 Прикінцевих положень вищевказаного Закону, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження в апеляційному порядку встановлено, що судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства щодо зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» регламентовано, що попереднє ув`язнення застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з постанови про затримання ОСОБА_7 , останній був затриманий 27 квітня 2004 року.
В силу розпорядження вирок Апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2005 року набрав законної сили 19 січня 2006 року.

Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2005 року ОСОБА_7 змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2006 року строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 27 квітня 2004 року. Згідно розпорядження вирок набрав законної сили 30 серпня 2006 року.
За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2006 року строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 27 квітня 2004 року. В силу розпорядження вирок набрав законної сили 21 лютого 2007 року.
Згідно вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2014 року строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 11 березня 2014 року. У відповідності до розпорядження вирок набрав законної сили 14 травня 2014 року.
Проте, як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_7 було доставлено у слідчий ізолятор 14 червня 2014 року, тобто після набрання вироком законної сили, запобіжний захід щодо нього не обирався.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування останньому у строк покарання строку попереднього ув`язнення.

З огляду на наведені обставини апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні із зарахуванням засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 27 квітня 2004 року до 21 лютого 2007 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 539 КПК України, апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 29 січня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_7 змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2004 року до 21 лютого 2007 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у разі, якщо строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії шляхом подачі касаційних скарг.
Головуючий

Судді