Справа № 367/7478/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1750/2016
У Х В А Л А
Іменем України
17 листопада 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2 ,
з участю
прокурора ОСОБА_3 ,
представника БВК № 85 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бучанської ВК № 85 клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернулився до суду із клопотаннями про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник БВК № 85 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній не довів свого виправлення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, матеріали особової справи на засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14.08.2006 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженому рахується з 09.12.2005 року. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2016 року засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.12.2005 року по 30.08.2006 року, відповідно до ст. 72 КК України. Згідно із довідкою начальника відділу КВСР БВК № 85 станом на 17.11.2016 року невідбута частина покарання складає 4 місяці 1 день.
Відповідно до характеристики від 17.11.2016 року засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Також, відповідно до характеристики, засуджений ОСОБА_5 прибув до БВК № 85 для відбуття покарання 05.08.2016 року. За час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином: правил поведінки та вимог та установленого порядку відбування покарання дотримується під наглядом, має усні зауваження, дисциплінарних стягнень не отримував. В установі не працевлаштований, заохочень не має. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, але не завжди робить належні висновки. Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 від 17.11.2016 року, засуджений за час відбування покарання в установах виконання покарань мав 6 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останнє 25.02.2016 року, також мав 4 стягнення, які погашені та зняті в установленому законом порядку, останнє отримав 27.08.2010 року у вигляді догани, яке було знято. Згідно з випискою з протоколу № 25 від 12.12.2014 року Херсонської ВК № 61 та міської спостережної комісії м. Херсона по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , було вирішено відмовити в направленні матеріалів до суду, як особі, що не довела свого виправлення.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів різного ступеню тяжкості. Останній раз, вирком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14.12.1999 року за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.12.2003 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 22 дні. З матеріалів особової справи вбачається, що на момент розгляду судом клопотання засудженого, залишок невідбутого покарання засудженим складає 4 місяці 1 день позбавлення волі, тобто засуджений на даний час відбув встановлений ст. 81 КК України строк 3/4 частини призначеного судом покарання.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін..
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений за час відбування призначеного судом покарання отримав 6 заохочень, останнє 25.02.2016 року у виді подяки, працевлаштованим в установах виконання покарань не був, режим відбування покарання порушував, за що мав 4 стягнення, які погашені та зняті у встановленому законом порядку. Також, ОСОБА_5 раніше був неодноразово засуджений за злочини різного ступеню тяжкості, від відбування покарання яких був звільнений, як з відстрочкою, так і умовно-достроково, але засуджений не оцінив наданої йому довіри з боку держави і не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив новий особливо тяжкий злочин, у відношенні близької йому людини, при цьому вину свою в скоєному не визнає, за який в теперішній час відбуває покарання. Також, засуджений не має позитивної характеристики, та на думку адміністрації установ виконання покарань, зокрема БВК № 85, ОСОБА_5 не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.
За таких підстав суд дійшов висновку, що умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений, не працював, має негативну характеристику, вину у скоєному злочині не визнає, отримав 6 заохочень, однак мав й 4 стягнення, що на думку суду не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що представлених засудженим доводів є недостатньо для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 - відмовляє.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та проголошений 22 листопада 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Ірпіньський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1