Справа № 199/7727/16-к
ВИРОК
іменем України
30.11.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0001802 у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Боровно, Волинської області, з середньою освітою, пенсіонера, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 10.06.2016 року близько 01 години 30 хвилин незаконно проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де під час вчинення крадіжки був помічений власником домоволодіння ОСОБА_8 . Далі, ОСОБА_7 зрозумівши, що його викрито і він помічений власником домоволодіння, став вчиняти відносно ОСОБА_8 хуліганські дії з метою зникнути з місця вчинення ним кримінального правопорушення, при цьому розмахуючи перед собою ножем та погрожуючи ним оточуючим. В цей момент, почувши крики, на допомогу ОСОБА_8 прибіг ОСОБА_6 та побачивши, що раніше йому невідомий, ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , чинить озброєний опір ОСОБА_8 , а саме замахується ножем в сторону ОСОБА_8 . Побачивши дані дії та злякавшись за своє та ОСОБА_8 життя та здоров`я ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , з метою припинення протиправних дій з боку ОСОБА_7 , повалили його на землю та зв`язали ноги, однак ОСОБА_7 продовжував чинити опір, в результаті чого, ОСОБА_6 , з метою затримання, особи яка вчинняла противоправні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, перевищуючи заходи необхідні для затримання злочинця, придавив вагою власного тіла, ОСОБА_7 , до землі та став очікувати приїзду наряду поліції, який побіг викликати ОСОБА_8 . В результаті чого, від дій ОСОБА_6 виникла стискання грудної клітини ОСОБА_7 від чого останній задихнувся.

Згідно висновку експерта №339ле/101 від 26.07.2016 року смерть потерпілого ОСОБА_7 настала від стискання органів грудної клітини та черева, що ускладнилось асфіксією, що підтверджуються даними судово-медичної експертизи трупа (крововиливи на слизовій повік; субплевральні, інтраальвеолярні крововиливи у легенях, ділянки емфіземи, дистелектазів, розподільчий лейкоцитоз у легенях. Субепікардіальний крововилив у серці).

15.07.2016 року у кримінальному провадженні складено: обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ст.124 КК України, а між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у кримінальному правопорушенні та обсяг підозри за ст.124 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (двох) років, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік. В угоді передбачені наслідки її ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того ОСОБА_6 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у засіданні те, що ОСОБА_6 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця ОСОБА_7 , а тому його дії за ст.124 КК України кваліфіковані правильно.

Обвинуваченому ОСОБА_6 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.470,472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд враховує обставини, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_6 раніше не засуджувався, активно сприяв розкриттю злочину, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення, не перешкоджав слідству, характеризується задовільно, має постійне місце проживання, відсутні відомості, які його компрометують у минулому, добровільно відшкодував потерпілій моральну та матеріальну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 щиро каявся, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві свідчення, щиро жалкував про вчинене, негативно оцінював злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене сторонами угоди про винуватість покарання за ст.124 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік, і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.188-191,314,315,369,370,371,373,374,468, 469, ст.ст.473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 21 листопада 2016 року про визнання винуватості між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0001802 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 листопада 2016 року покарання за ст.124 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Встановити на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 іспитовий строк 1 (один) рік, та обвинуваченого звільнити від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його-згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1