Справа № 147/446/16-к
Провадження № 1-кп/147/49/16
04.04.2016 року смт. Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ободівка Тростянецького району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, працюючого старшим кочегаром Ободівської СЗШ І-ІІІ ступенів, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ободівка Тростянецького району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ; представника потерпілого ОСОБА_6 ; обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , працюючи старшим кочегаром Ободівської СЗШ І-ІІІ ступенів, та його знайомий ОСОБА_4 за попередньою змовою, 16.12.2015 близько 18 год. 30 хв. умисно, об`єднані спільним умислом на вчинення таємного викрадення чужого майна, попередньо узгодивши свої дії, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом вільного доступу зайшли у відчинене складське приміщення Ободівської СЗШ І-ІІІ ступенів, що розташована в селі Ободівка Тростянецького району Вінницької області по вулиці Котовського, 1, де зберігаються паливні брикети з деревини, призначені для опалення школи, та спільно вчинили крадіжку двох полімерних мішків з паливними брикетами з деревини УКТЗЕД 4401.30.90.00 загальною вагою 62 кг вартістю 151 грн. 09 коп. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , викравши з приміщення школи два мішки з паливними брикетами, вручну перенесли їх до території школи, куди в цей час приїхав своїм автомобілем марки ВАЗ-2106 номерний знак НОМЕР_1 їхній знайомий ОСОБА_7 , який не був обізнаний про їхні злочинні наміри. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завантажили викрадені два мішки з паливними брикетами в багажне відділення легкового автомобіля. В цей час дане помітив прибувший на місце події директор школи ОСОБА_6 , тому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи викриті у вчиненні крадіжки, припинили свої злочинні дії. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не змогли закінчити з причин, що не залежали від їх волі, тому що були викриті директором школи на місці події
Вказані дії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.
16 червня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою представник потерпілого ОСОБА_6 з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_3 з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся та дав правдиві показання.
Представник потерпілого ОСОБА_6 цивільний позов не заявляв, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки. Також отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені представнику потерпілого та обвинуваченому.
16 червня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою представник потерпілого ОСОБА_6 з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_4 з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся та дав правдиві показання.
Представник потерпілого ОСОБА_6 цивільний позов не заявляв, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки. Також отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені представнику потерпілого та обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даних угод про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив ці угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджені в угодах міри покарання.
Представник потерпілого в судовому засіданні, просив угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджені в угодах міри покарання.
Обвинувачені в судовому засіданні, кожний окремо, також просили вказані угоди з представником потерпілого затвердити і призначити узгоджені в ній міри покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 і ОСОБА_4 беззастережно визнали себе винуватими, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені, кожний окремо, повністю усвідомлюють зміст укладених з представником потерпілого угод про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнали себе винуватими, цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Представник потерпілого цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Зміст угод про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Враховуючи викладене, та те, що умови угод про примирення між представником потерпілим та обвинуваченими, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цих угод.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за який належить призначити їм, узгоджену сторонами угоди про примирення, міру покарання.
Процесуальні витрати на залучення експертів становлять 61 грн.38 коп..
Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474 та 475 КПК України, -
Затвердити угоду від 16 березня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 про примирення.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення від 16 березня 2016 року, покарання у виді двох років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Затвердити угоду від 16 березня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 про примирення.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення від 16 березня 2016 року, покарання у виді двох років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 61 (шістдесят одна) грн. 38 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: