1-кп/381/30/16
381/4504/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000974 від 06.06.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Броварського pайону Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має двох дітей, один з яких неповнолітній, який працює електромонтером ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс «Монітор», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9
встановив:
25 травня 2015 року о 19 годині 20 хвилин між ОСОБА_3 який знаходився на присадибно-городній земельній ділянці, яка розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та його сусідкою ОСОБА_8 , яка у той же час знаходилась на своїй присадибної городній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , виникла обопільна сварка, в ході якої ОСОБА_3 з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , схопив її ззаду за шию пальцями лівої руки, та з застосуванням фізичної сили штовхнув ОСОБА_8 та одночасно наніс їй один удар кулаком правої руки в область лівої нижньощелепної ділянки, від чого вона впала на землю.
У той же час, ОСОБА_3 продовжуючи свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, став хаотично розмахувати руками перед ОСОБА_8 , яка лежала на землі та закривала обличчя зігнутою у лікті лівою рукою, внаслідок чого ОСОБА_3 наніс їй удар по внутрішній поверхні лівої руки та декілька ударів у область лівого плеча, заподіявши тілесні ушкодження, а саме, забій м`яких тканин в лівій нижньощєлєпній ділянці, синці на лівому плечі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 60 від 07 липня 2015 року виникли в результаті дії тупого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Тому суд вважає ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознакою умисного легкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України категорично заперечував і пояснював, що дійсно 25 травня 2015 року біля 19 год. 20 хв. він перебував на своїй присадибно-городній ділянці за адресою АДРЕСА_3 . Разом із ним на ділянці перебували його дружина ОСОБА_10 та неповнолітній син ОСОБА_11 . В цей час потерпіла ОСОБА_8 працювала на своїй ділянці із сапою в 10 м від межі. Так як за тиждень до цього ОСОБА_8 сполола межу із пшениці, тому він вирішив з`ясувати причину цього та підійшов до своєї межі та запитав: « Навіщо вона сполола межу? Як йому ходити?». Як пояснив обвинувачений, після його слів потерпіла почала бігти із сапою до нього, нецензурно висловлюючись на його адресу та адресу його сім`ї. Коли підбігла, то вдарила його один раз дерев`яною частиною сапи по голові, а другий металевою частиною в лівий бік. Далі обвинувачений вихопив сапу та кинув її в город потерпілої ОСОБА_8 та штовхнув потерпілу в плече, внаслідок чого вона впала на територію своєї ділянки, підвівшись, потерпіла почала провокувати його, щоб він її вдарив. На що обвинувачений відповів: «Навіщо ти мені потрібна?». Як пояснив обвинувачений, ніяких ударів потерпілій не наносив, а штовхнув її з метою самозахисту. В цей час дружина обвинуваченого ОСОБА_10 попередила, що зі сторони протилежної суміжної ділянки біжить мати потерпілої - ОСОБА_12 із сапою, щоб його вдарити. В цей час прибігла дочка потерпілої ОСОБА_13 зі сторони будинку ОСОБА_8 та забрала свою матір до будинку. Як пояснив обвинувачений, після цих подій він одразу з дружиною та сином пішли до будинку обробити рану. На другий день зранку поїхали з дружиною до міліції писати заяву, потім він поїхав на роботу в Київ та ввечері звернувся до травмпункту, 02 червня 2015 року була зроблена експертиза. Зазначив, що не відкрив працівникам міліції, що приїхали на виклик потерпілої , так як фіртку вони зачиняють і з середини будинку не було чути, що хтось стукає.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчинені ним умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , його вина у даному злочині за викладених вище обставин підтверджується, крім власне його показів, в яких не заперечуються обставини з фактичного боку (місце, час, причини конфлікту та обставини спілкування з потерпілою), сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 , підтвердивши як обставини перебування в той же час, що і обвинувачений ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_10 та син ОСОБА_11 , на своїй присадибно-городній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 зазначила, що раптом обвинувачений ОСОБА_3 почав нецензурно висловлюватись на її адресу з приводу межі з пшениці, підбіг до неї та схопивши за шию ззаду лівою рукою, а правою кулаком наніс удар по лиці зліва і штовхнув, внаслідок чого вона впала. Коли вона лежала на землі ОСОБА_3 наносив їй удари руками, а вона прикривала обличчя, зігнувши ліву руку. Побиття її обвинуваченим побачила мати ОСОБА_8 - ОСОБА_12 , яка перебувала на своїй присадибно-городній ділянці, що межує із ділянкою обвинуваченого ОСОБА_3 та почала бігти до ОСОБА_8 зі своєї ділянки в напрямку ділянки обвинуваченого ОСОБА_3 . На крики ОСОБА_8 прибігла її дочка - ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_3 перебіг на свою ділянку, дочка принесла телефон і потерпіла викликала міліцію. По приїзду міліції, як зазначила потерпіла, вона надала працівникам міліції пояснення з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень її сусідом обвинуваченим ОСОБА_3 .. Працівники міліції намагались відібрати пояснення у ОСОБА_3 , однак він зачинився у себе в будинку та працівників міліції не впустив. Нанесення нею тілесних ушкоджень обвинуваченому категорично заперечила. Також потерпіла пояснювала, що із обвинуваченим протягом тривалого часу знаходиться в неприязних стосунках, які викликані суперечками через межу їх земельних ділянок. Обвинувачений постійно в с. Триліси не проживає, а використовує ділянку як дачу.
Зазначені обставини конфлікту, у тому числі його місце, час, повною мірою підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 матір потерпілої, яка повідомила, що того дня перебуваючи у себе на городі, який межує із городом обвинуваченого, який в свою чергу межує з городом її дочки ОСОБА_8 , почула крики та побачила, що обвинувачений підбіг до потерпілої, звалив її та бив. Свідок зазначила, що почала кричати : «Нащо ти її б`єш?», тоді обвинувачений повернувся на свій город. Свідок зауважила, що на город обвинуваченого вона не переходила. Також свідок підтвердила, що під час події на городі обвинуваченого знаходились його дружина та син. Як пояснила свідок, її дочка одразу після пробиття викликала міліцію, проте працівникам міліції обвинувачений не відчинив. Зазначила, що у дочки руки були у синцях і голова боліла, а обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву в міліцію після того, як дізнався, що її дочка написала заяву про побиття її обвинуваченим.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дочка потерпілої, підтвердивши місце та час конфлікту, показала, що поливала квіти біля будинку, почувши шум та лайку прибігла на город, де побачила потерпілу, яка лежала на землі, а над нею з кулаком схилився обвинувачений ОСОБА_3 .. Дружина ОСОБА_3 ОСОБА_10 та син ОСОБА_11 в цей час знаходились на своїй ділянці, а обвинувачений на нашій. Як далі пояснила свідок, коли обвинувачений побачив її, то пішов на свою ділянку. Далі потерпіла попросила мобільний телефон і викликала працівників міліції. Після приїзду міліції потерпіла звернулась із заявою про побиття її обвинуваченим. Свідок зазначила, що працівники міліції не змогли відібрати пояснення у ОСОБА_3 з приводу заяви матерії про побиття, так як їм ніхто не відчинив.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дружина обвинуваченого, пояснила, що обвинувачений побачив потерпілу та підійшов до межі, щоб з`ясувати у неї, чому вона сполола межу. У відповідь потерпіла із лайкою підбігла до межі та нанесла два удари сапою обвинуваченому, після цього, як пояснила свідок ОСОБА_10 , обвинувачений вихопив сапу з рук потерпілої, кинув сапу на її город, штовхнув потерпілу, від чого та впала на свій город. Потім вона піднялась і знову підбігла до обвинуваченого та ображала його. З іншої сторони городу в цей час бігла мати потерпілої ОСОБА_12 та кричала до мене. Що відбувалось в цей момент між чоловіком та потерпілою свідок не бачила. Також з`явилась дочка потерпілої ОСОБА_13 , яка забрала матір до хати. Після конфлікту обвинуваченого з потерпілою свідок разом з обвинуваченим та їх сином пішли до будинку обробити рану. Наступного ранку свідок разом з обвинуваченим пішла до міліції, де обвинувачений написав заяву з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень потерпілою. Свідок пояснила, що не чула приїзд працівників міліції, викликаних потерпілою.
Аналогічні покази щодо причини, розвитку конфлікту та подій безпосередньо після конфлікту надав свідок ОСОБА_11 - неповнолітній син обвинуваченого, допитаний судом в присутності лікаря. З приводу нанесення обвинуваченим ударів потерпілій свідок ОСОБА_11 зазначив, що батько лише штовхнув потерпілу ОСОБА_8 , а ударів їй не наносив.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_14 дочка обвинуваченого, яка не була очевидцем подій, повідомила, що ввечері у день конфлікту обвинуваченого із потерпілою, їй зателефонувала мати ОСОБА_10 , яка була дуже схвильована та повідомила про конфлікт із потерпілою та нанесення потерпілою батьку рани сапою, також радилась чи слід викликати швидку, на що остання порадила виходити із характеру рани.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що була очевидцем сварки, яка мала місце між обвинуваченим та матір`ю потерпілої ОСОБА_12 , при цьому кожен із них знаходився на своїй ділянці, вони посварились та розійшлись, окрім них двох під час суперечки ні на ділянці ОСОБА_12 , ні на ділянці обвинуваченого нікого не було. Зазначила, що дана сварка мала місце вдень, чи це було 25 травня 2015 року свідок не впевнена.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , який, перебуваючи на посаді дільничного інспектора Фастівського МВ УМВС, входив до складу слідчо-оперативної групи, яка здійснювала виїзд 25.05.2015 року в с. Триліси Фастівського району за викликом потерпілої ОСОБА_8 , показав, що по приїзді потерпіла звернулась із заявою про те, що її на городі побив сусід обвинувачений ОСОБА_3 , з приводу чого її було опитано, вона на городі вказала місце, де її побив сусід, там була витоптана городина. Опитати сусіда обвинуваченого ОСОБА_3 не виявилось можливим, ніхто не відкрив. Також свідок детально пояснив порядок надходження та реєстрації заяв про вчинення злочину.
Оцінюючи у сукупності покази обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисну версію, а також показання щодо цього потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , суд також виходить з таких даних, що встановлені іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами.
Як видно з досліджених в судовому засіданні заяви від 26.05.2015 року ЖЄОЗП № 3513 та заяви про залучення до провадження як потерпілого від 06.08.2015 потерпіла ОСОБА_8 звернулась в міліцію із заявою про спричинення їй тілесних ушкоджень саме ОСОБА_3 (а.с.3, 22 Т.2); згідно висновку № 60 від 26.05.-07.07.2015року у ОСОБА_8 виявлено забій м`яких тканин в лівій нижньощелепній ділянці, синці на лівому плечі, що виникли в результаті дії тупого(их) предмета(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.14 Т.2).
Як вбачається протоколу слідчого експерименту від 07.08.2015 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_8 (а.с.29-35 Т.2) обставини, локалізація та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій обвинуваченим повністю відповідає показанням потерпілої в судовому засіданні та згідно додаткового висновку експерта №42/60д від 11.08.2015 року забій м`яких тканин в лівій нижньощелепній ділянці, синці на лівому плечі могли виникнути при обставин, вказаних потерпілою при проведенні слідчого експерименту (удар кулаком в область нижньої щелепи зліва, удар (удари)кулаком по лівій руці) (а.с.37 Т.2).
При цьому, згідно додаткового висновку експерта № 47/42/60д від 21.08.2015 року (а.с.90 Т.2), враховуючи морфологічні особливості та локалізацію, тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_8 ( забій м`яких тканин в лівій нижньощелепній ділянці, синці на лівому плечі) не могли утворитися при обставинах, зазначених ОСОБА_3 при проведенні з ним слідчого експеримента 21.08.2015 року (штовхання рукою в ліве плече з послідуючим падінням спиною на землю) (а.с.84-88 Т.2).
Клопотання про проведення додаткових судових експертиз чи допит інших свідків в судовому засіданні сторони не заявляли. При цьому, сторони погодились не викликати в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_18 , від якого до суду надійшла заява про неможливість з`явитись в судове засідання за станом здоров`я (онкозахворювання).
Оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у своїй сукупності та взаємозв`язку, суд бере до уваги їх родинний зв`язок, однак враховує те, що вони є послідовними і повністю узгоджуються не тільки між собою, а й з об`єктивними даними про характер та механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілої, причини конфлікту між потерпілою та обвинуваченим, а тому суд визнає показання цих осіб правдивими і кладе в основу даного вироку, відхиляючи з цього приводу сумніви обвинуваченого щодо щирості вказаних осіб.
Що стосується показань самого обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , які теж перебувають у родинних відносинах між собою, то вони узгоджуються в частині підтвердження місця, часу, причини конфлікту та подій після конфлікту із показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ..
При цьому, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в яких вони заперечують нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій, та зазначають, що обвинувачений лише штовхнув потерпілу, від чого остання впала, з урахуванням об`єктивних даних про неможливість отримання встановлених у потерпілої тілесних ушкоджень за вказаних обставин.
Суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та самого обвинуваченого про поведінку потерпілої щодо обвинуваченого під час конфлікту та нанесення потерпілою тілесних ушкоджень обвинуваченому, однак зазначає, що дані обставини не є предметом судового розгляду та не можуть отримати правової оцінки в межах даного кримінального провадження.
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_15 , то вони лише підтверджують наявність тривалих конфліктних стосунків між родинами, при цьому не підтверджують існування чи відсутність обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Суд, виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбулася на фоні тривалих конфліктних стосунків між потерпілою та обвинуваченим, і які мали тенденцію до загострення, умов, за яких виник даний конкретний конфлікт (претензії з приводу межі земельної ділянки, обстановку, в якій вона відбувалася (взаємні образи), ці дані вказують на наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 мотиву - помсти на фоні неприязні.
Що стосується тверджень обвинуваченого про те, що він діяв з метою захисту від посягання на нього з боку потерпілої, то суд виходить із того, що спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій було здійснено після того, як посягання було закінчене самим обвинуваченим, у спосіб силового відібрання сапи у потерпілої ОСОБА_8 та відкидання сапи в город.
Вказані обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення умисних тілесних ушкоджень і бажав їх настання, а тому суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що обвинувачений за вказаних вище обставин справи на ґрунті особистих неприязних стосунків мав прямий умисел і реалізував свій намір, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, який: займається суспільно корисною працею, за місцем роботи характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є батьком двох дітей, один з яких є неповнолітнім, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, та конкретні обставини вчинення злочину і вважає, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді штрафу.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374, 376 , 395 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_19