Справа № 534/342/15-к
Провадження № 1-кп/534/4/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську матеріали кримінального провадження № 0000017 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженої, не працюючої, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

02 лютого 2005 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

12 червня 2007 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі;

25 липня 2007 року Долгінцевським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ст.69, ч.4 ст.70 до 3 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнилась 30.06.2010 року умовно-достроково на 6 місяців 26 днів;

17 лютого 2009 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.190, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до штрафу в сумі 510 грн.
18 вересня 2012 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

15 січня 2013 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

01 квітня 2013 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

15 травня 2013 року Долгінцевським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 , ч.4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців 10 днів позбавлення волі;

15 жовтня 2013 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнилася 19.06.2014 року на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію» на невідбутий строк 1 рік 23 дні;

27 серпня 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

16 вересня 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

24 вересня 2015 року Тернівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

18 листопада 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

29 грудня 2015 року Долгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

за ст. 395 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 вчинила умисний злочин невеликої тяжкості проти правосуддя за таких обставин:
19 червня 2014 р. ОСОБА_4 звільнилась з Недержинщинської ВК № 65 умовно-достроково на 1 рік 23 дні, де відбувала покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 жовтня 2013 року (а.с. 194).

Ухвалою Полтавського районного суду м. Полтава від 11.06.2014 року у відповідності із п.а ст.3 ЗУ Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі від 01.12.1994 року відносно ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 12 місяців із застосуванням обмежень у вигляді: заборони залишення місця проживання з 22.00 год. до 05.00 год. ранку наступного дня, виїзду за територію району без дозволу контролюючого органу, відвідування закладів, де проводиться реалізація спиртних напоїв та періодичної реєстрації за місцем проживання у відділі МВ УМВС. Ухвалу суду було оголошено ОСОБА_4 під розписку, з роз`ясненням наслідків порушення правил адміністративного нагляду (а.с. 57).

Одразу після звільнення ОСОБА_4 була знята з реєстрації в Саксаганському РВ Дніпропетровської області в зв`язку з переїздом до м. Комсомольська. Ставши 19 липня 2014 року на облік в Комсомольському МВ УМВС та отримавши згодом дозвіл на тимчасовий виїзд до м. Кривого Рогу протягом періоду з 07 до 20 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 виїхавши до м. Кривий Ріг, без поважних причин на облік до органу внутрішніх справ по приїзду не стала.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину визнав повністю, і підтвердила суду обставини, за яких порушила правила адміністративного нагляду.

Факт порушення ОСОБА_4 правил адміністративного нагляду підтверджений у справі письмовими доказами аркушами реєстрації контролю за піднаглядною та рапортами по факту здійснених перевірок піднаглядної за місцем її проживання (а.с. 193).

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого злочину, суд, застосовуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись за згодою учасників провадження допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів у справі, приймає до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а відтак, кваліфікацію умисних дій ОСОБА_4 , які виразились в порушенні правил адміністративного нагляду у вигляді неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, за ст. 395 КК України суд вважає вірною, а її вину доведеною повністю.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_4 злочин класифікацією злочинів віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, і в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання обвинуваченою своєї вини та щире каяття в скоєному.

Рецидив вчиненого нею злочину є обставиною, що обтяжує покарання.

Згідно із представленими довідками на обліках у лікарів нарколога та психіатра обвинувачена не перебуває, від проходження ЛКК відмовилась. Одружена, має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та 08.03.205 р.н. На час розгляду справи судом відбуває покарання за вчинення умисного злочину проти власності. Інші характеризуючи дані на особу обвинуваченої в матеріалах справи не представлені.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, суд, враховуючи дані про особу обвинуваченої, характер вчиненого нею діяння, схильність до асоціальної поведінки, приймаючи до уваги також, що нас розгляду справи судом обвинувачена відбуває реальний вид покарання за вчинення умисного злочину, з врахуванням положень ст.50 КК України, яка передбачає, що покарання, як захід примусу має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а й попередження вчинення ними нових злочинів вважає, що відбувати покарання ОСОБА_4 повинна лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що санкція ст. 395 КК України передбачає єдиний вид покарання у вигляді арешту, який з урахуванням положень ч.3 ст.60 КК України не може бути застосований до ОСОБА_4 , яка має двох дітей віком до 7 років, обвинувачена підлягає звільненню від призначеного покарання. Згаданий висновок зроблений судом у відповідності до роз`яснень, наданих ВСУ, зокрема:

даючи роз`яснення щодо застосування ст.69 КК, Пленум Верховного Суду України вирішив, що «суд не вправі призначити більш м`який вид покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які, з огляду на її вік чи стан, не можуть бути до неї застосовані. У таких випадках суд, за наявності до цього підстав, повинен згідно ст.7 КПК закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання ( абз.7 п.8 постанови Пленуму від 24жовтня 2003 р. № 7). Про зумовлену вказаною причиною можливість постановлення обвинувального вироку і звільнення засудженого від покарання йдеться і в п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 р. №5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324, ч.3 ст.60 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України з призначенням покарання у вигляді шести місяців арешту.

Звільнити засуджену від відбування призначеного покарання у відповідності до положень ч.3 ст.60 КК України.
Копії вироку підлягають врученню сторонам провадження негайно після його проголошення.

На вирок суду протягом 30 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1