Справа № 308/5245/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.06.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/777/146/16 за клопотанням слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в якому захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21 травня 2016 року.
Цією ухвалою щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з моменту його затримання - 12-ї год. 00 хв. 20 травня 2016 року. Строк дії ухвали визначено до 12- ї год. 00 хв. 18 липня 2016 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 20 травня 2016 року близько 11 години умисно, повторно, перебуваючи поряд із будинком АДРЕСА_2 , штовхнувши неповнолітню потерпілу ОСОБА_9 в груди, наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в ділянку обличчя, схопив за волосся, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілої, моделі «Samsung SM-G 530».
В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки йому відомо, що за вчинення інкримінованих йому злочинів загрожує реальне позбавлення волі. У зв`язку з наведеним існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, може впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, а саме ОСОБА_6 раніше чіплявся, погрожував потерпілій ОСОБА_9 , про що потерпіла неодноразово повідомляла органи поліції.
Ухвалою слідчого судді дане клопотання, з метою запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, було задоволено з наведених в ньому мотивів.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановлення якої супроводжувалося неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню з винесенням нової, якою просить обрати ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вказує, що слідчий та прокурор не довели підставність свого клопотання, зокрема у клопотанні відсутнє достатнє обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Крім цього, під час розгляду клопотання слідчим суддею не були допитані свідки та потерпілі, не досліджувалися фактичні дані, які викладені в протоколах допиту цих осіб. Також захисник в підтвердження відсутності законних підстав щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилається на практику Європейського суду з прав людини, а також Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, виступ підозрюваного та його захисника на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, доводи апеляційної скарги і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_6 участь у судовому засіданні приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_10 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Вказаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому вручено з дотриманням вимог ст. 278 КПК України та наданими прокурором доказами.
Висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема те, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню, вчиняти спробу вплинути на свідків чи потерпілу, а також може продовжувати вчиняти інші злочини, тобто, що існує ризик протиправної поведінки ОСОБА_6 , апеляційний суд також визнає обґрунтованим.
Вищезазначені висновки слідчого судді апеляційний суд вважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими, тому доводи апеляційної скарги захисника про непідтвердженість цих ризиків та невмотивованість висновків слідчого судді у цій частині відхиляє.
Апеляційний суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя додержав вимоги ст.ст. 132, 176 - 178, 183, 194 КПК України, Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, дав їм належну оцінку. Встановлені слідчим суддею характер, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та те, що ОСОБА_6 ніде не працює, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення щодо неповнолітньої, дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконними засобами може впливати на свідків та потерпілу, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, та інших осіб, які можуть бути свідками у зазначеному кримінальному провадженні, з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні.
Наведені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо наявності у ОСОБА_6 постійного місця проживання, відсутність обвинувального вироку щодо нього та те, що потерпіла ОСОБА_9 виїжджає за кордон, тому у підозрюваного буде відсутня можливість впливу на неї, не спростовують висновків слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності їх запобіганню шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні, апеляційний суд вважає, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини ухвали посилання слідчого судді на те, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 146 КК України, оскільки в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази з цього приводу.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 419, 422 КПК України апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: