Справа№1-кс/760/9987/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-
В С Т А Н О В И В :
20.07.2016 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просив з огляду на положення ст. 169 КПК України поновити строк для подання скарги, зобовязати старшого слідчого з ОВС СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП повернути ОСОБА_4 майно, вилучене згідно протоколу обшуку від 03.03.2016 року. Заявник посилався на те, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.03.2016 року було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено майно відповідно до протоколу обшуку від 03.03.2016.
Окрім цього заявник зазначав, що на день подачі скарги до суду, арешт на тимчасово вилучене майно не накладався. А тому оскільки слідчий чи прокурор не звернулись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна в порядку ч.5 ст.171 КПК України, просив повернути тимчасово вилучене майно.
В судовому засіданні особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з викладених в ній підстав.
Слідчий в судове засідання не з`явився, його неявка в силу ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши доводи особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогамистатті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено (ч. 6 ст. 173 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП здійснюється досудове розслідування внесене до ЄРДР за №0000054 від 18.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Зважаючи на те, що вилучене майно, має статус тимчасово вилученого майна та на теперішній час відсутнє процесуальне рішення слідчого судді, яке б підтверджувало законність його тримання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Крім того, скаржник в своїй скарзі просив поновити строк та визнати причини пропуску строку поважними, у зв`язку з відсутність інформації щодо розгляду їх клопотання в порядку ст.220 КПК України.

Частина перша ст.304 КПК України встановлює, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Вважаю, у що за вказаних обставин строк для подачі скарги підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 167, 169, 171, 173, 303-304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Поновити строк для подання скарги на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП негайно повернути ОСОБА_4 майно, вилучене згідно протоколу обшуку від 03.03.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1