пр. № 1-кп/759/17/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007737 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання у м. Києві,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 187 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
У зв`язку з тим, що судовий розгляд вказаного провадження на даний час не закінчено, а строк обраного раніше запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 спливає, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України винесено на обговорення питання доцільності продовження його тримання під вартою.

Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні двох тяжких насильницьких злочинів, наявний ризик його переховування від суду та впливу на очевидців події, вважав за необхідне продовжити його тримання під вартою.
Захисник та обвинувачений ОСОБА_3 поклалися на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий та обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків.
Крім того, суд враховує ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та можливість обвинуваченого переховуватись від суду, протизаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інший злочин. Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 : без визначеного місця проживання в м. Києві та в Україні, а також вік та стан його здоров`я, стосовно якого на даний час в провадженні суду відсутні підстави вважати, що обвинувачений не може утримуватися під вартою.

Враховуючи обставини даної справи, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_3 заставу у максимальному розмірі, оскільки саме такий її розмір здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування, залишити без змін, і вважати його продовженим на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 20 квітня 2016 року до 18 червня 2016 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.
Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що становить 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: 3040, отримувач: Святошинський районний суд м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві та до суду; не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу передати на виконання до Київського СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_6