Справа № 209/1034/16-к
Провадження № 1-кп/209/178/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта повна загальна середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.07.2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік;
- 17.09.2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 02.07.2009 року, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 11.06.2013 року звільнений умовно достроково, не відбутий термін 1 рік 5 місяців 6 днів;
- 02.09.2015 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки;
- 18.02.2016 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст.190, ст.ст.70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
ПОВТОРНО, 25.09.2015 року в вечірній час доби ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив майно, що належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного майна.
Так, повторно, 25.09.2015 року в вечірній час доби ОСОБА_4 , перебуваючи у вище зазначеній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 був у відрядженні та залишив йому ключі від вказаної квартири, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, із корисливих мотивів, таємно шляхом вільного доступу скоїв крадіжку майна, яке належить ОСОБА_5 , а саме: роутера «ТР-lіnк», машинку для стрижки «Vitek», ноутбука «НР G6», чим згідно висновку товарознавчої експертизи №385 від 07.03.2016 року спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 5171,68 гривень.
Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 з місця злочину пішов, а викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдано майнової шкоди в розмірі 5171,68 грн.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд провести судове засідання без його участі, цивільний позов просив задовольнити.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і підтвердив факти та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, а саме: роутера «ТР-lіnк», машинки для стрижки «Vitek», ноутбука «НР G6», що належить ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчиненого ним 25 вересня 2015 року в вечірній час доби. Вказані речі обвинувачений ОСОБА_4 здав у ломбард, вилучені грошові кошти витратив на власні потреби. Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 5171,00 грн. обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі.
Право на захист в ході досудового розслідування йому роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) від відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
У скоєному щиросердечно покаявся. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене йому обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною та істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, раніше судимий (а.п.39 т.2), не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.п.46 т.2), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.46 т.2).
Щире каяття та сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив до засудження за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.02.2016 року, яким ОСОБА_4 призначене покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, тому суд вважає за необхідне остаточне покарання призначити за вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначене покарання поглинути покаранням, призначеним за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.02.2016 року у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 5171,00 грн., завданої йому кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Так як сума завданої майнової шкоди кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_4 визнана самим обвинуваченим та підтверджена матеріалами кримінального провадження, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого в повному обсязі.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, призначене покарання поглинути покаранням, призначеним за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.02.2016 року у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, призначивши остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи строк покарання з 19 січня 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.) з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 5171 (п`ять тисяч сто сімдесят одну) гривню 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати при проведенні судової товарознавчої експертизи у сумі 180 (сто вісімдесят) гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1