АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1410/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та якою накладено арешт на майно ОСОБА_7 , а саме: на стільниковий телефон iphone 4, imei НОМЕР_1 , із установленою в ньому сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_2 ; стільниковий телефон Samsung GT-E1080W, imei НОМЕР_3 ; стільниковий телефон NOKIA 6230, imei НОМЕР_4 ; стільниковий телефон NOKIA 1280, imei НОМЕР_5 , із установленою в ньому сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_6 ; стільниковий телефон NOKIA 105, imei НОМЕР_7 , із установленою в ньому сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_8 ; стільниковий телефон NOKIA С2, imeil НОМЕР_9 , imei2 НОМЕР_10 , із установленими в ньому сім-картками № НОМЕР_11 та НОМЕР_12 ; стільниковий телефон SONY XPERIA, imeil НОМЕР_13 , imei2 НОМЕР_14 , із установленими в ньому сім-картками з абонентськими номерами НОМЕР_15 та НОМЕР_16 ; стільниковий телефон NOKIA 6233, imei НОМЕР_17 , - шляхом обмеження користуванням та розпорядженням вказаного майном.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахувавши те, що вилучені в ході проведення обшуку 22.03.2016 р. стільникові телефони відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, перелік якого зазначений у клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст. 168 КПК України, просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2016 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_9 про арешт майна задовольнити частково, накласти арешт на всі SIM-картки, вилучені під час обшуку в квартирі ОСОБА_7 22.03.2016 р., а в іншій частині клопотання відмовити.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що оскаржувана ухвала винесена з порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на те, що ОСОБА_7 досі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, в рамках даного кримінального провадження, а безпідставне вилучення майна останнього, а саме мобільних телефонів, на досить тривалий період часу позбавляє його права володіння, розпорядження та користування належним йому майном, що на думку апелянта суперечить практиці застосування Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та кваліфікує таку діяльність правоохоронних органів, як протиправну.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, апелянтом заявлено усне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2016 року. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що хоча резолютивна частина оскаржуваного рішення була проголошена 05.04.2016 р., однак для підготовки і подання апеляційної скарги стороні захисту необхідно було дочекатися оголошення повного тексту, яке відбулося лише 11.04.2016 р.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та його представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 05.04.2016 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, слідчим відділом військової прокуратури Центрального регіону України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № №0000066, за фактом готування до давання неправомірної вигоди представниками комерційних структур та за фактом отримання неправомірної вигоди військовими службовими особами Департаменту ресурсного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. З ст. 368, ч. 14, ч. З ст. 369 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що старший офіцер відділу речового забезпечення Управління тилового забезпечення Департаменту ресурсного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України підполковник ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб із приватним підприємцем ОСОБА_7 , який задіяний як посередник у передачі коштів, у березні 2016 року готується одержати неправомірну вигоду від представника комерційної структури - засновника TOB «Ронотекс» ОСОБА_12 за вчинення дій щодо сприяння в перемозі указаного товариства в тендерних процедурах на закупівлю товарно-матеріальних цінностей для потреб Державної прикордонної служби України на загальну суму понад 10 млн. грн.
21.03.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було надано дозвіл на проведення обшуку місця проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 для відшукування речей чи документів, що стосуються незаконно сприяння в перемозі вказаних товариств в тендерних процедурах на закупівлю товарно-матеріальних цінностей для потреб Державної прикордонної служби, грошові кошти та речі, які мають відношення до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.

22.03.2016 під час обшуку квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_7 , вилучено стільникові телефони, якими користується останній, а саме: iphone 4, imei НОМЕР_1 , із установленою в ньому сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_2 ; Samsung GT-E1080W, imei НОМЕР_3 ; NOKIA 6230, imei НОМЕР_4 ; NOKIA 1280, imei НОМЕР_5 , із установленою в ньому сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_6 ; NOKIA 105, imei НОМЕР_7 , із установленою в ньому сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_8 ; NOKIA С2, imei 1 НОМЕР_9 , imei 2 НОМЕР_10 , із установленими в ньому сім-картками № НОМЕР_11 та НОМЕР_12 ; SONY XPERIA, imei І НОМЕР_13 , imei 2 НОМЕР_14 , із установленими в ньому сім-картками з абонентськими номерами НОМЕР_15 та НОМЕР_16 ; стільниковий телефон NOKIA 6233, imei НОМЕР_17 .

23.03.2016 проведено огляд указаних речей, у ході якого встановлено, що в них міститься інформація про телефонні з`єднання ОСОБА_7 за 2015-2016 роки та смс-повідомлення щодо проведення конкурсних торгів на придбання Державною прикордонною службою України речового майна. Указані фактичні дані можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Того ж дня стільникові телефони, якими користується ОСОБА_7 , а саме: іphone 4, imei НОМЕР_1 , із установленою в ньому сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_2 ; Samsung GT-E1080W, imei НОМЕР_3 ; NOKIA 6230, imei НОМЕР_4 ; NOKIA 1280, imei НОМЕР_5 , із установленою в ньому сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_6 ; NOKIA 105, imei НОМЕР_7 , із установленою в ньому сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_8 ; NOKIA С2, imei 1 НОМЕР_9 , imei 2 НОМЕР_10 , із установленими в ньому сім-картками № НОМЕР_11 та НОМЕР_18 ; SONY XPERIA, imei 1 НОМЕР_13 , imei 2 НОМЕР_14 , із установленими в ньому сім-картками з абонентськими номерами НОМЕР_15 та НОМЕР_16 ; стільниковий телефон NOKIA 6233, imei НОМЕР_17 , постановою слідчого визнано речовими доказами.

24.03.2016 р. слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_5 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , яке було вилучене в ході проведення обшуку 22.03.2016 р. за місцем проживання останнього, а саме стільникові телефони та сім-картки, перелік яких зазначено в протоколі обшуку, посилаючись на те, що у сторони обвинувачення є підстави вважати, що вилучені у ОСОБА_7 стільникові телефони та сім-картки є доказом злочину - надання неправомірної вигоди військовим службовим особам Департаменту ресурсного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України, у зв`язку з чим, з метою забезпечення даного кримінального провадження, а також, запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, передачі, відчуження вказаних речей є нагальна необхідність в накладенні на нього арешту.

05.04.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на майно ОСОБА_7 , яке було вилучене в ході проведення обшуку 22.03.2016 р. за місцем проживання останнього, а саме стільникові телефони та сім-картки, перелік яких зазначено в протоколі обшуку.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, думку власника майна та його представника, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно ОСОБА_7 , яке було вилучене в ході проведення обшуку 22.03.2016 р. за місцем проживання останнього, а саме стільникові телефони та сім-картки, перелік яких зазначено в протоколі обшуку, з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність права власності ОСОБА_7 з потребами кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені в ході проведення обшуку 22.03.2016 р. стільникові телефони та сім-картки можуть бути пошкоджені, зіпсовані, знищені, передані або відчужені, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Тому, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_7 , оскільки в рамках даного кримінального провадження йому досі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не може прийматися до уваги, оскільки арешт на рахунки накладено з правових підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ОСОБА_7 , останнім не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі представника власника майна ОСОБА_8 обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Посилання апелянта на те, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2016 р. винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст. 168 КПК України, відповідно до якої тимчасово вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду, колегія суддів вважає недостатньо обгрунтованими, з огляду на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2016 р. було надано дозвіл, з поміж іншого, й на відшукання речей чи документів, що стосуються незаконно сприяння в перемозі вказаних товариств в тендерних процедурах на закупівлю товарно-матеріальних цінностей для потреб Державної прикордонної служби України, грошові кошти та речі, які мають відношення до вчинення вказаного кримінального правопорушення, до яких як раз і відносяться вказані стільникові телефони та сім-карти, оскільки саме за їх сприяння проводилися перемовини щодо передачі коштів, як неправомірної вигоди від представника комерційної структури - засновника TOB «Ронотекс» ОСОБА_12 через посередника ОСОБА_7 за вчинення дій щодо сприяння в перемозі указаного товариства в тендерних процедурах на закупівлю товарно-матеріальних цінностей для потреб Державної прикордонної служби України.
Крім того, вимоги апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_8 щодо скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2016 р. та постановлення нової ухвали, якою клопотання слідчого задовольнити частково та накласти арешт на всі SIM-картки, вилучені під час обшуку в квартирі ОСОБА_7 , а в накладенні арешту на стільникові телефони відмовити, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки SIM-картки лише у поєднанні з стільниковими телефонами можуть виконувати функцію речового доказу та з них можна буде зняти вкрай важливу для досудового розслідування інформацію, в іншому випадку, як вважає колегія суддів, не будуть досягнуті цілі застосування цього кримінального провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику власника майна адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2016 р.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та якою накладено арешт на майно ОСОБА_7 , а саме: на стільниковий телефон iphone 4, imei НОМЕР_1 , із установленою в ньому сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_2 ; стільниковий телефон Samsung GT-E1080W, imei НОМЕР_3 ; стільниковий телефон NOKIA 6230, imei НОМЕР_4 ; стільниковий телефон NOKIA 1280, imei НОМЕР_5 , із установленою в ньому сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_6 ; стільниковий телефон NOKIA 105, imei НОМЕР_7 , із установленою в ньому сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_8 ; стільниковий телефон NOKIA С2, imeil НОМЕР_9 , imei2 НОМЕР_10 , із установленими в ньому сім-картками № НОМЕР_11 та НОМЕР_12 ; стільниковий телефон SONY XPERIA, imeil НОМЕР_13 , imei2 НОМЕР_14 , із установленими в ньому сім-картками з абонентськими номерами НОМЕР_15 та НОМЕР_16 ; стільниковий телефон NOKIA 6233, imei НОМЕР_17 , - шляхом обмеження користуванням та розпорядженням вказаного майном залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

__________ _____________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4