Ухвала іменем україни 23 вересня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 січня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 05 липня 2016 року її було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк на усунення недоліків.

У межах встановленого строку ОСОБА_4 повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак вимог ст. 427 КПК не дотримався та не усунув усі недоліки, викладені в ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412-414 КПК.

Згідно зі ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

У порушення пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК, вказуючи на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок суворості, засуджений зазначає про несправедливість основного покарання та розмірів цивільних позовів, у той же час не наводить обґрунтування своїх вимог із урахуванням статей 128, 414 КПК і статей 11661168, 1193 ЦК.
Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Вимоги ж касаційної скарги засудженого в порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК не відповідають зазначеним положенням.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки засуджений не усунув усіх недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, ця скарга підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 січня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12 квітня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3