Справа № 209/1299/16-к
Провадження № 1-кп/209/196/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: - секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/1299/16-к (пр. № 1-кп/209/196/16), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 16 січня 2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-06 квітня 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи 10.07.2015 року притягнутим Баглійським РВ до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення.

Повторно, 25 вересня 2015 року приблизно о 02.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння чужим майном вступив у попередню злочинну змову з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який запропонував ОСОБА_4 , шляхом обману, заволодіти майном неповнолітнього ОСОБА_6 , 1997 року народження. Після чого ОСОБА_4 , маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, реалізуючи свої злочинні наміри, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом погратися в гру на мобільному телефоні "Lenovo A369i", взяв у раніше знайомого ОСОБА_6 зазначений телефон, не маючи наміру повертати його. Реалізуючи свої злочинні наміри, переконав ОСОБА_6 в необхідності передачі йому вказаного майна, обманувши останнього. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця злочину зникли, таким чином шляхом обману заволоділи майном ОСОБА_6 , заподіявши останньому матеріальну шкоду, згідно висновку експерта № 903 від 23 листопада 2015 року, на загальну суму 1000 грн., згодом розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 25 вересня 2015 року приблизно о 02.20 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння чужим майном вступив в попередню злочинну змову з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який запропонував ОСОБА_4 , шляхом обману, заволодіти майном ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 , маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, реалізуючи свої злочинні наміри, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом погратися в гру на планшеті "Samsung Galaxy tab 3", взяв у раніше знайомої ОСОБА_7 зазначений планшет, не маючи наміру повертати його. Реалізуючи свої злочинні наміри, переконав ОСОБА_7 в необхідності передачі йому вказаного майна, обманувши останню. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця злочину зникли, таким чином шляхом обману заволоділи майном ОСОБА_7 , заподіявши останній матеріальну шкоду, згідно висновку експерта № 903 від 23 листопада 2015 року, на загальну суму 1799,10 грн., згодом розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних злочинах визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що 25 вересня 2015 року вони разом з його другом ОСОБА_5 вживали алкогольні напої у квартирі АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 запропонував йому викрасти планшет і він погодився. Він викрав планшет та заклав його. Також 25 вересня 2015 року він обманув ОСОБА_6 , узяв у нього телефон, ніби погратися, а потім забрав його собі. Він хотів потім закласти телефон у ломбард, але ОСОБА_5 забрав його собі. Йому потім стало відомо, що той заклав телефон у ломбард.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить суд провести судове засідання без його участі. За спільною згодою учасників справи судом ухвалено про можливість розглянути кримінальне провадження без його участі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про день та час проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить суд провести судове засідання без її участі. За спільною згодою учасників справи судом ухвалено про можливість розглянути кримінальне провадження без її участі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів доведена у повному обсязі і умисні дії ОСОБА_4 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання забезпечать функцію виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

ОСОБА_6 заявлено цивільний позов в якому останній просить стягнути з ОСОБА_4 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 1600,00 грн. Обвинувачений позов визнав у повному обсязі.

ОСОБА_7 заявлено цивільний позов в якому остання просить стягнути з ОСОБА_4 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 800,00 грн. Обвинувачений позов визнав у повному обсязі.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, що стосується позовних вимог ОСОБА_7 , суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки матеріальна шкода потерпілій була відшкодована, шляхом повернення викраденого майна.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 180 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.

Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року у вигляді 2 (двох) днів обмеження волі, що в перерахунку згідно пп. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України дорівнює 1 (одному) дню позбавлення волі і остаточно визначити до відбуття 1 (один) рік 1 (один) день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 відмовити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 квітня 2016 року по 03.06.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання - з 06 квітня 2016 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 180 (сто вісімдесят) гривень 00 копійок.

Речовий доказ у справі: планшет "Samsung Galaxy tab 3", який повернутий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 залишити у власності останньої.

Речовий доказ у справі: копії документів на мобільний телефон надані ОСОБА_6 зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1