Справа № 583/1762/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження № 0000882 від 02 листопада 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Старий Ропск Климовського району Брянської області, РФ, що зареєстрована в АДРЕСА_1 , що має середню освіту, що не працює, в силу ст. 89 КК України не судимої

за ст. 198 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 28 серпня 2015 року близько 14 год. разом з ОСОБА_6 здали до ПТ «Ломбард Капітал» по пров. Харківському м. Охтирка викрадений останньою у ОСОБА_7 планшет «Lenovo S6000» вартістю 3828,51 грн. в чохлі чорного кольору, вартістю 377,52 грн., після чого ОСОБА_6 розповіла ОСОБА_5 , що планшет вона таємно викрала у ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_5 , знаючи, що планшет викрадений, з метою його збуту 19 вересня, 02 жовтня та 04 жовтня 2015 року заздалегідь необіцяно по власному паспорту збувала в ПТ «Ломбард Капітал» по пров. Харківському м. Охтирка зазначений планшет, за що отримувала грошові кошти, якими розпоряджалася на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 198 КК України, а саме заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації ( відмивання ) доходів, одержаних злочинним шляхом.

01 червня 2016 року до суду надійшов обвинувальний акт та письмова угода про визнання винуватості, укладена 01.06.2016 року між прокурором Охтирської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , згідно якої підозрювана визнає себе винуватою у заздалегідь не обіцяному збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні, плідно співпрацювати при розслідуванні та розкритті кримінального провадження, надавши слідству правдиві та ґрунтовні показання щодо всіх обставин скоєння злочину, причетності, участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення інших осіб. Прокурор та підозрювана узгодили міру покарання за ст. 198 КК України у виді одного року позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченої, думку прокурора, захисника, який вважає, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченої обгрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України - заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації ( відмивання ) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, визнає.

Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між підозрюваною та прокурором є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена підозрюваною та прокурором, визначена в межах санкції ст. 198 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374- 376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 червня 2016 року між прокурором Охтирської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000882 від 02 листопада 2015 року за обвинуваченням за ст. 198 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України та призначити їй покарання за цим законом у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, призначити ОСОБА_5 іспитовий строк один рік і звільнити її від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо засуджена протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений засудженою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайсуд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1