Справа № 694/1780/15-к Провадження №1-кп/694/1/16
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
22.09.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, освіта середня, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.11.2014 року, Звенигородським районним судом до штрафу 850 гривень за ст. 185 ч. 1 КК України, судимість в передбаченому законом порядку не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову, повторно, вчинив корисливий злочин,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 1 червня 2015 року, близько 12-ї години, знаходячись по АДРЕСА_2 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії направлені на крадіжку майна непомітні для сторонніх осіб та власника, викрав велосипед ОСОБА_6 марки «Ардіс» вартістю 840 гривень, який стояв біля приміщення аптеки, після чого з викраденим з місця вчиненого злочину зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 840 гривень.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, крадіжка, вчинене повторно.
Крім цього, він же 28.06.2015 року приблизно о 10:00 годині, повторно, знаходячись в будинковолодінні ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , маючи корисний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою, не маючи наміру повернути, нібито для поїздки, попросив та в подальшому отримав від ОСОБА_8 належний її чоловіку ОСОБА_7 велосипед марки «Ардіс» вартістю 1500 грн., однак вказаний велосипед ОСОБА_5 не повернув та розпорядився ним на власний розсуд, тобто продав, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, шахрайство, вчинене повторно.
Він же, 18.07.2015 року приблизно о 12:00 годині, повторно, знаходячись по вул. Енгельса, поблизу загально-освітньої школи № 5 в м. Звенигородка, Черкаської області, маючи корисний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою, не маючи наміру повернути, нібито для тимчасового користування, попросив та в подальшому отримав від ОСОБА_9 електроболгарку вартістю 360 грн., ключ до електроболгарки вартістю 20 грн., обрізний круг діаметром 125 мм, вартістю 11 грн., однак вказані речі ОСОБА_5 не повернув та розпорядився ним на власний розсуд, тобто продав, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 391 грн.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, шахрайство, вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні. Розкаюється за вчинення інкримінованих злочинів.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися. Звернулися до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, а також вказали, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають та просять призначити покарання на розсуд суду.
Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, крадіжка, вчинене повторно;
- за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, шахрайство, вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, перебував у розшуку, на обліках в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.
Обставиною, яка пом`якшує покарання підозрюваного ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування спричинених збитків у повному обсязі.
Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_5 відповідно ст. 69 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, його активне сприяння у розкритті злочину та враховуючи те, що ОСОБА_5 перебував в розшуку, має не погашену судимість, на шлях виправлення не став, також враховуючи особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, у повному обсязі відшкодував спричинену злочином шкоду обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та те, що потерпілі претензій до обвинуваченого не мають, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням буде покарання в межах санкцій статей особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі.
При цьому необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, особу обвинуваченого, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку сторони обвинувачення про застосування іспитового строку, суд встановлює за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді чотири роки позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді - два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1