АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №621/731/16-к Головуючий 1 інстанції:
Провадження №11-СС/790/585/16 ОСОБА_1
Категорія: ст.173 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
власника майна - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
з секретарем - ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що відсутні умови, передбачені п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, та достатні докази, які вказують на кримінальне правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.2032 КК України, не доведено об`єктивних даних щодо можливості втрати матеріальних слідів кримінального правопорушення, знарядь та засобів його вчинення, втрати інформації про осіб, що його вчинили, у зв`язку з чим підстави проведення огляду місця події 07 квітня 2016 року, до внесення відомостей 08 квітня 2016 року про кримінальне правопорушення до ЄРДР були відсутні, відсутня письмова згода власника майна і ухвала слідчого судді про огляд приміщення, матеріали клопотання не містять жодних доказів про небезпеку у знищенні доказів.
На вказану ухвалу слідчого судді подана апеляційна скарга прокурором начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури, у якій викладено прохання ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року скасувати, задовольнити клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна.
Апелянт посилається на те, що ухвала є необґрунтованою. Також, на думку апелянта, слідчим суддею не враховані усі обставини, передбачені ст.173 КПК України, майно, зазначене у клопотанні слідчого, має доказове значення у кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, передбаченим ст.170 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника власника майна та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши судові матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1)правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3)розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення та цивільний позов;
4)наслідки арешту майна для інших осіб;
5)розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
По справі слідчим, в порядку ст.ст.276-278 КПК України, жодним особам не здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.2032 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.214 КПК України, огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.
Однак, об`єктивних даних щодо можливості втрати матеріальних слідів кримінального правопорушення, знарядь та засобів його вчинення, втрати інформації про осіб, що його вчинили, та проведення огляду місця події 07 квітня 2016 року до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, встановлено не було.
Також, було встановлено відсутність письмової згоди власника приміщення на його огляд, так і ухвали слідчого судді, що є порушенням вимог ч.1 ст.233 КПК України, що не заперечувалось прокурором в суді першої та апеляційної інстанцій.
Колегія суддів відмічає, що звертаючись із клопотанням про арешт майна, слідчим не були зазначені правові підстави для арешту.
Крім того, відсутні дані про те, що майно, зазначене у клопотання слідчого є речовим доказом по справі і містить на собі сліди вчинення злочину; одержане внаслідок вчинення злочину та містить відомості про факти та обставини, що встановлюються під час кримінального провадження; також матеріали справи не містять жодних доказів про небезпеку у знищенні доказів.
При цьому колегія суддів вважає необхідним зазначити, що орган досудового розслідування просив накласти арешт на всю комп`ютерну техніку, яка була вилучена за адресою АДРЕСА_1 , не конкретизувавши необхідність такого заходу забезпечення правопорушення з урахуванням свідчень свідка ОСОБА_10 , який вказав, що використовував для азартної гри автомат, а не комп`ютер, та вніс гроші в автомат. Прокурор в апеляційному суді не спростував твердження представника власника майна, що вилучена комп`ютерна техніка не пристосована для приймання грошових купюр і не відноситься до гральних автоматів.
Під час огляду жодного ігрового автомату вилучено не було. Більш того куточок захисту прав споживача, ліцензія, свідоцтво, сертифікат (документація), вилучені в приміщенні не мають доказового значення по справі, що особисто підтвердив прокурор при апеляційному розгляді.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
На підставі вищевикладеного, при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею було враховано наявність підстав вважати, що відсутні достатні докази, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2032 КК України; предмети, зазначені в клопотанні, не відповідають критеріям, встановленим ч.2 ст.167 КПК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 12 квітня 2016 року про відмову у накладені арешту на тимчасово вилучене майно обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Вважаючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -