АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Дніпро

22 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу директора ПП «Сегмент» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року про накладення арешту на грошові кошти, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти ПП «Сегмент», які знаходяться та можуть надійти на рахунки підприємства ПП «Сегмент» (код ЄРПОУ 24422875) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299). Зупинено видаткові операції по вказаним рахункам, за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, так як іншим шляхом неможливо забезпечити збереження вказаних речових доказів.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням слідчого судді, директор ПП «Сегмент» ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що слідчим не доведено наявність ризиків, що зумовлювали б накладення арешту на майно підприємства - грошові кошти на рахунках, а слідчий суддя в своїй ухвалі не проаналізував підстав для накладення арешту, його мети та наслідків для конкретної юридичної особи та інших осіб, обмежившись лише посиланням на норми КПК України.

Зазначає, що слідство наводить хибні факти з приводу укладення ПП «Сегмент» договорів з ТОВ «Аймакс груп», ТОВ «Старт ойл», ТОВ «Оил стандарт» протягом 2015-2016 років, оскільки договірні відносини скаржника з вказаними підприємствами мали місце у 2014 році і жодних договорів у період, що зазначає слідство та слідчий судця в оскаржуваній ухвалі, не підписувалось, що підтверджують і самі матеріали кримінального провадження.

Матеріали досудового розслідування не доводять умислу посадових осіб підприємств на заволодіння бюджетними коштами шляхом укладення відповідних правочинів.

Установчі документи ПП «Сегмент» не визнано недійсними, державна реєстрація юридичної особи не скасована, податкова звітність подавалась до органів державної податкової служби відповідно до діючого законодавства, від оподаткування прибутки та доходи не приховувались, договори не суперечать цілям юридичної особи, тому не має жодних підстав вважати договори нікчемними (безтоварними).

За наслідком проведених операцій ПП «Сегмент» із вказаними контрагентами було складено всю необхідну первинну документацію, яка оформлена належним чином, містить всі необхідні реквізити встановлені законодавством України, за формою і змістом повністю відповідає вимогам ПК України та ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, фактичний рух активів, зміни власного капіталу та зобов`язань ПП «Сегмент» реально мали місце, що відображено у відповідній податковій звітності.

Грошові кошти на рахунках ПП «Сегмент» не є і не можуть бути речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки не є і не могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містять на собі його сліди, адже не вирізняються якимись індивідуальними ознаками.

Санкцією ч.4 ст.191 КК України не передбачена ані спеціальна конфіскація, ані конфіскація майна як захід кримінально-правового характеру, а забезпечення виконання можливого покарання не може бути визначене як мета арешту майна.

Посадові особи ПП «Сегмент» не є підозрюваними чи обвинуваченими по зазначеному кримінальному провадженню.

Зупинення діяльності ПП «Сегмент» призводить до значних збитків, в такій ситуації жодних доходів підприємство не отримує, а відтак бюджет втрачає надходження у вигляді податків та зборів. Також, працівники не можуть виконувати роботу за відсутності фінансування, зокрема. Неможливість проведення відповідних робіт залишає дорогу у непридатному до користування стані та позбавляє громадян міста можливості проїзду нею.

Слідчий суддя, у порушення ч.1 ст.172 КПК України, розглянув клопотання слідчого без здійснення виклику посадових осіб ПП «Сегмент» в судове засідання та не направив у їх адресу копію оскаржуваної ухвали.

Оскаржувана ухвала не містить ані порядку її виконання, ані, способу інформування заінтересованих осіб, зокрема, посадових осіб ПП «Сегмент».

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника скаржника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, пояснення слідчого, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвала слідчого судді від 28 липня 2016 року, у зв`язку з клопотанням слідчого, постановлена у відповідності до положень ст.172 ч.2 КПК України без виклику власника рахунків і останньому, згідно наданих матеріалів не направлялась, а була отримана посадовими особами ПП «Сегмент» 09.08.2016 року від ПАТ КБ «Приватбанк», а тому, строк на подачу апеляційної скарги пропущений з поважних причин і необхідності у розгляді питання про його поновлення, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги директора ПП «Сегмент» ОСОБА_9 про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, то колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, в провадженні СУ ГУНП у Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000397 від 05.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Апеляційним переглядом встановлено, що ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого та накладення арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ПП «Сегмент» (код ЄРПОУ 24422875) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299) прийнята слідчим суддею на підставі дослідження наданих суду матеріалів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого слідчий суддя, як убачається з наданих матеріалів, враховував обставини кримінального провадження, а саме перевірив обставини, зазначені в статтях 170 173 КПК України, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна та дійшов висновку про те, що є достатні підстави вважати, що зазначене майно у вигляді грошових коштів на зазначених банківських рахунках ПП «Сегмент» відповідає критеріям, визначеним в ст.98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком слідчого судді, виходячи з того, що відповідно до ст. 170 ч. 2 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

У відповідності до ст. 131 ч. 2 п. 7 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Арешт майна, яке відповідає критеріям, визначеним в ст.98 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Виходячи з наведеного, доводи апелянта про те, що у слідчого судді не було правових підстав для накладення арешту на грошові кошти підприємства, оскільки посадові особи ПП «Сегмент» не є підозрюваними чи обвинуваченими по зазначеному кримінальному провадженню і не доведено умислу посадових осіб підприємств на заволодіння бюджетними коштами шляхом укладення відповідних правочинів, є безпідставними.

Не ставлять під сумнів законність ухвали слідчого судді про накладення арешту на грошові кошти товариства і вказівки апелянта на дійсність та законність установчих документів ПП «Сегмент» та укладених договорів.

Посилання апелянта на те, що договірні відносини скаржника з вказаними підприємствами мали місце у 2014 році і жодних договорів у період, що зазначає слідство, не укладалося, не спростовують викладених у поданні слідчого фактичних обставин, що мали місце з січня 2015 року до моменту подання ним клопотання про арешт майна та наданих останнім доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, з якими погодився слідчий суддя.

Те, що, бюджет втрачає надходження у вигляді податків та зборів, у зв`язку із зупиненням діяльності ПП «Сегмент» через накладення арешту на його рахунки, як зазначає апелянт, підставою для скасування ухвали слідчого судді не є, оскільки зазначена заборона є необхідною на стадії з`ясування обставин, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні і має за мету збереження грошових коштів, унеможливлення на даному етапі досудового розслідування розпорядження грошовими коштами ПП «Сегмент» шляхом їх переведення на інші рахунки чи отримання готівкою, а не забезпечення виконання можливого покарання, як на те посилається ОСОБА_9 в апеляційній скарзі.

Також, необґрунтованими є і доводи апелянта про те, що грошові кошти на рахунках ПП «Сегмент» не є і не можуть бути речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки на стадії звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти ПП «Сегмент», надані слідчим матеріали давали достатньо підстав вважати, що грошові кошти, які знаходяться на зазначених рахунках ПП «Сегмент» набуті кримінально протиправним шляхом та отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив усі обставини справи, необхідні для вирішення питання про накладення арешту на грошові кошти ПП «Сегмент» та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з зазначеним клопотанням порушень вимог КПК України.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не містить порядку її виконання, як на те посилається ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, суттєвим порушенням, таким, що тягне за собою її скасування, не є.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ПП «Сегмент» (код ЄРПОУ 24422875) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк» є необхідним і виправданим, відповідає встановленим кримінальним процесуальним законом вимогам, а також узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, тому апеляційна скарга директора ПП «Сегмент» ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.170-174, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу директора ПП «Сегмент» ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти ПП «Сегмент», які знаходяться та можуть надійти на рахунки підприємства ПП «Сегмент» (код ЄРПОУ 24422875) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: