Єдиний унікальний номер 205/6777/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
22 вересня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні Дніпропетровської ВК №89 клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, раніше судимого, відповідно до ст. 81 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДВК №89 ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 засуджений вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.07.2015 року за ст. 185 ч.2, ч.2 ст.190, 70 КК України до двох років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2016 року засудженому ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.72 КК України було зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 18.06.2015 року Кінець строку: 18.06.2017 року.

Станом на 22.09.2016 року засуджений відбув 2/3 строку покарання. За час відбування покарання в ДВК №89 засуджений характеризується нестабільною поведінкою, працевлаштований робітником в промисловій зоні. За час відбування покарання заохочення не застосовувалися, проте притягався до дисциплінарної відповідальності та має одне стягнення, яке не погашене в установленому законом порядку.

В своєму клопотанні засуджений ОСОБА_3 просить звільнити його умовно-достроково, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив суд звільнити від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що він сумлінно виконує покладенні на нього обов`язки та став на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор та представник ДВК №89 заперечували проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній неодноразово судимий, в тому числі й за вчинення умисних злочинів, а також те, що останнього вже було умовно-достроково звільнено від подальшого відбування покарання, натомість засуджений ОСОБА_3 знову вчинив умисний злочин, а також те, що останній має одне стягнення, яке не погашене в установленому законом порядку, то вбачається, що засуджений хоча і став на шлях виправлення, натомість своєю поведінкою у повній мірі не довів свого виправлення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника Дніпропетровської ВК №89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд вважає що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання має бути відмовлено на підставі наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.07.2015 року за ст. 185 ч.2, ч.2 ст.190, 70 КК України до двох років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2016 року засудженому ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.72 КК України було зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, за час відбуття покарання до засудженого заохочення не застосовувалися, проте останній притягався до дисциплінарної відповідальності та має одне стягнення, яке не погашене в установленому законом порядку.

Матеріалами особової справи встановлено, що:

13 липня 2016 року, засудженому ОСОБА_3 було відмовлено в застосуванні до нього статті 82 Кримінального кодексу України «Про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким «покаранням», як такому, що не став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України - призначене покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а саме що останній неодноразово судимий, в тому числі й за вчинення умисних злочинів, а також те, що останнього вже було умовно-достроково звільнено від подальшого відбування покарання, натомість засуджений ОСОБА_3 знову вчинив умисний злочин, а також те, що останній має одне стягнення, яке не погашене в установленому законом порядку, у зв`язку з чим, засудженому має бути відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, відповідно ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1