АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/728/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 190, ч.4 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретареві ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їхніх захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження № 00875 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15 та ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28 та ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28 та ч.14 ст. 358; ч.1 ст. 263 КК України; ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15 та ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28 та ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28 та ч.14 ст. 358 КК України; ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 та ч.4 ст. 190; ч. ч. 3 та 4 ст. 358 КК України за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_14 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року, якою обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був повернутий прокуророві для усунення недоліків, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00875 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15 та ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28 та ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28 та ч.14 ст. 358; ч.1 ст. 263 КК України; ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15 та ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28 та ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28 та ч.14 ст. 358 КК України; ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 та ч.4 ст. 190; ч. ч. 3 та 4 ст. 358 КК України був повернутий прокуророві для усунення недоліків.

На обґрунтування суд послався на невідповідність змісту обвинувального акту вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, яке вбачив у тім, що, всупереч п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, прокурором не дотримані вимоги щодо формулювання обвинувачення, бо це обвинувачення щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 сформульовано не конкретно та нечітко, що позбавляє обвинувачених права знати в чому саме вони обвинувачені та здійснювати свій захист. Зокрема, наголосив суд, щодо ОСОБА_10 обвинувачення не тільки не містить посилань на дату, час і спосіб вчинення злочинів, але й не визначає мотив, мету, наявність умислу при вчиненні злочинних дій. Не погодившись зі вказаним рішенням, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_14 оскаржили його апеляційним порядком та просили скасувати оскаржену ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою повернути даний обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

На обґрунтування прокурор запевняє, що при складенні обвинувального акту повністю дотримані всі вимоги, що пред`явлені до такого роду документів положеннями ст. 291 КПК України, а суд, на його думку, вийшов за межі своїх повноважень, оскільки на стадії підготовчого засідання вдався до дослідження і оцінки здобутих доказів і фактичних обставин кримінального провадження. Крім того, у разі встановлення в ході судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення, прокурор, в порядку ст. 338 КПК України, вправі змінити обвинувачення.

Потерпілий обґрунтовує та вмотивовує апеляційні вимоги тими ж посиланнями, а крім того звертає увагу на те, що такі дії суду першої інстанції істотно порушують його, потерпілого, права та можуть, на його переконання, привести до непоправно негативних наслідків у виді невідшкодування заподіяної йому особливо великої шкоди та можливість для винуватців ухилитися від відповідальності за вчинення значної кількості особливо тяжких злочинів.

Заслухавши доповідь судді, виступи прокурора та представника потерпілого на підтримку апеляційних вимог, а обвинувачених та їхніх захисників проти їх задоволення, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалами кримінального провадження, судова колегія визнає наступне.

Як показує вивчення тексту обвинувального акту, всупереч міркуванням суду першої інстанції, в цьому акті дійсно сформульовані фактичні обставини кримінального правопорушення, як їх визнав встановленими прокурор, надано правову кваліфікацію інкримінованим обвинуваченим діям та сформульоване обвинувачення, яке прокурор визнав доведеним, тобто вказані у ст. 291 КПК України вимоги слідчим та прокурором виконані.

Натомість, суд першої інстанції, як правильно зауважили апелянти, вийшов за межі своєї компетенції на цій стадії судового провадження, бо вдався до дослідження змісту обвинувального акту та оцінки зазначених в ньому відомостей на відповідність викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, як їх визнав встановленими прокурор, наданій в обвинувальному акті юридичній кваліфікації інкримінованих обвинуваченим діянь, до того ж, при цьому суд фактично не досліджував, та й не міг цього зробити, будь-які докази у кримінальному провадженні.

Міркування ж суду першої інстанції про порушення права обвинувачених на захист внаслідок нечіткого та неконкретного, на думку цього суду, викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, і формулювання обвинувачення та юридичної кваліфікації інкримінованих обвинуваченим дій, не ґрунтуються на чинному кримінальному процесуальному законі та загально визнаній судовій практиці, оскільки всі вказані елементи, які пред`являє до змісту обвинувального акту ст. 291 КПК України, в цьому акті зазначені; судовий розгляд, відповідно до положень ст. 337 КПК України, має проводитися лише стосовно осіб, яким висунуте обвинувачення і лише в межах цього обвинувачення, відповідно до обвинувального акту; в силу ст. 338 КПК України, змінити обвинувальний акт в суді прокурор вправі лише якщо будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються особи, але не для усунення недоліків стилю викладення обвинувального акту чи перекваліфікації інкримінованих обвинуваченим діянь на кримінальний закон, який передбачає більш сувору кримінальну відповідальність, на що зокрема звертає суд першої інстанції в оскарженій ухвалі.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що апеляційні скарги належить задовольнити, оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у цьому ж суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги прокурора та потерпілого задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000875 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повернуто прокуророві скасувати і ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: