Справа № 727/5495/15-к
Провадження № 1-кп/727/55/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2016 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимого: вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.09.1998 року за ст.ст.140 ч.3, 46 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням вимог ст. 46-1 КК України з відстрочкою від відбування покарання строком на 2 роки; вироком Ленінського районного суду м.Чернівці від 19.07.1999 року за ст.ст. 17, 140 ч.2, 43 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; вироком Ленінського районного суду м.Чернівці від 05.06.2002 року за ст.ст. 185 ч.3, 69, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 28.04.2005 року за ст.ст. 185 ч.2, 15, 185 ч.2, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.02.2009 року за ст.ст. 185 ч.3, 69, 307 ч.2, 69, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці, звільнився 30.10.2009 року умовно-достроково, невідбутий строк 6 місяців 5 днів, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, переслідуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, 15.04.2015 року приблизно о 13:00 год., знаходячись біля будинку №84А по вул. Проспект Незалежності в м.Чернівці побачив припаркований автомобіль «ВАЗ 2103», державний номер НОМЕР_1 , синього кольору, яким користувався ОСОБА_6 та скориставшись тимчасовою відсутністю сторонніх осіб на вулиці, підійшов до вказаного автомобіля та відчинив його. Однак у зв`язку з несправністю мотора, даний автомобіль не заводився, а тому в подальшому ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно, протиправно, повторно з корисливих спонукань та переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом буксирування за допомогою іншого автомобіля «Фольксваген Джетта» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 2103», державний номер НОМЕР_1 , вартістю 21000 грн., який в подальшому відбуксирував на пункт прийому металобрухту за адресою АДРЕСА_2 , де здав його на металобрухт за кошти в сумі 2300 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 21 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково. Пояснив, що зазначений автомобіль його просили відтягнути з дитячої площадки двору сусіди, оскільки він заважав гратися дітям , а також там періодично ночували бомжі. Автомобіль цей був в неробочому стані, колеса спущені і вросли в землю. Він погодився на пропозицію сусідів і попросив своїх знайомих допомогти відтягнути цей автомобіль. В цей час йому підсказали, що автомобіль можна відтягнути відразу в пункт прийому металобрухту та здати на металобрухт, на що він погодився. При цьому, обвинувачений уточнив, що потерпілого він не знав і до нього з цим питанням не звертався. На запитання прокурора пояснив, що на даний час вже не пам`ятає що він говорив свідку ОСОБА_8 . Однак пам`ятає, що здавав автомобіль на металобрухт на свій паспорт. А документи на саму машину в нього не питали. Яку саме суму він отримав в пункті прийому металобрухту вже не пам`ятає. Гроші витратив на власні потреби. У скоєному розкаюється. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та доведена показами свідків та рядом письмових доказів по справі.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що весною 2015 року він працював на «Укрзалізниці» та у нього був автомобіль марки «ВАЗ 2103», державний номер НОМЕР_1 , 1977 року випуску, який був офіційно зареєстрований. Автомобіль був припаркований біля будинку за адресою АДРЕСА_3 . Вказав, що автомобіль перебував у несправному стані, а саме були наявні проблеми у двигуні. Він поїхав у відрядження на 10 днів. Коли повернувся з відрядження, виявив відсутність авто та з даного приводу звернувся в міліцію. Приблизно через три тижні йому зателефонували з міліції та повідомили, що його авто виявлене в м.Чернівці по вул.Миколаївській, 38. З автомобіля було знято ряд запасних частин, бак, сидіння, тощо. При цьому, потерпілий вказав, що потім все розібрав та здав на запчастини. Сам обвинувачений ОСОБА_5 , з його слів, відтягнув це все на металобрухт. Також в судовому засіданні потерпілий підтвердив те, що його авто дійсно стояло у дворі понад пів року в несправному стані. Потерпілий також вказав, що сам автомобіль представляв для нього матеріальну цінність, він мав намір в подальшому ним розпорядитись. Це авто у 2010 чи 2011 році він забрав у батька собі в користування. Ствердив в судовому засіданні, що на авто у 2003 році була видана довіреність, дійсна до 2013 року. При цьому, його батько не має прав і не користувався цим автомобілем. Не заперечував того, що його дійсно просили сусіди прибрати дане авто з-під будинку. Вказав на той факт, що офіційно йому працівники міліції автомобіль не передавали, на даний час претензій матеріального характеру до обвинувачено у нього немає, просить ОСОБА_5 суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказав, що весною 2015 року проходячи через двір багатоквартирного будинку де живе ОСОБА_5 , він побачив останнього та підійшов до нього. ОСОБА_10 відвів його убік та показав автомобіль синього кольору марки ВАЗ. ОСОБА_10 сказав свідку, що це його автомобіль, за перебування якого у дворі постійно сваряться сусіди, сам автомобіль перебуває в неробочому стані та документи на авто ОСОБА_10 загубив. В свою чергу свідок ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 продати автомобіль на запчастини, з приводу чого ОСОБА_8 зателефонував знайомому ОСОБА_11 та спитав чи можна його здати на металолом. Також свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив той факт, що двері в автомобіля ВАЗ не закривались, були перекошені, провода на передній панелі були вирвані, коли відкрили капот, то там не було акумулятора, з двигуна стирчали болти, також були зняті деякі агрегати, тобто в цілому автомобіль був повністю в неробочому стані. Також свідок вказав на те, що руль був робочий, колеса повертались. Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив те, що сам зателефонував ОСОБА_12 , оскільки у того було авто та попросив відбуксирувати автомобіль. По приїзду ОСОБА_12 вони з ОСОБА_10 витягнули усе сміття з автомобіля, зачепили трос та поїхали до ОСОБА_11 на ОСОБА_13 на пункт прийому металобрухту. У ОСОБА_10 був лише його цивільний паспорт. Там автомобіль зважили та дали ОСОБА_10 якісь кошти, з його слів близько 2-х тисяч гривень. При цьому, ОСОБА_10 дав ОСОБА_12 на бензин десь 100 грн.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що приблизно 5 місяців тому йому зателефонував ОСОБА_9 та попросив відбуксирувати якусь машину. У нього в наявності є автомобіль «Фольксваген». Того дня він під`їхав у двір до ОСОБА_5 , при цьому знав де той живе, раніше вже там був. ОСОБА_9 йому сказав, що це автомобіль ОСОБА_10 , хоча самого ОСОБА_10 він про це не питав. Також ОСОБА_9 йому сказав, що з документами на автомобіль все нормально. Автомобіль був ВАЗ, «Шістка», голубого кольору та було видно, що авто вже довго стояло. ОСОБА_8 з ОСОБА_10 відкрили капот у автомобіля та було видно, що відсутній акумулятор та карбюратор. Потім вони зачепили автомобіль на буксирувальний трос та ОСОБА_12 своїм авто відтягнув його на вул.Миколаївську. Також свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав на те, що у його автомобілі перебував він сам, ОСОБА_8 з ОСОБА_10 знаходились у авто, яке буксирували. Вони разом під`їхали на пункт прийому металобрухту та ОСОБА_12 зрозумів, що ОСОБА_10 хоче здати авто на металобрухт. Приблизно через півгодини він відвіз ОСОБА_10 та ОСОБА_8 додому.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 з приводу стану здоров`я обвинуваченого пояснила, що ОСОБА_15 був перенесений менінго-енцефаліт, внаслідок чого у нього уражена центральна нервова система, що ускладнюється станом залежності від наркотиків та алкоголю. При цьому, експерт пояснила, що у ОСОБА_5 спостерігається руйнування серцевих клапанів, в результаті чого він був прооперований у інституті ім..Амосова. На даний час ОСОБА_5 присвоєна друга група інвалідності та у нього наявні явища гепатита «С». На даний час його психічний стан відповідає обмеженій осудності.

Крім показів свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні рядом письмових доказів кримінального провадження.

Так, відповідно до Протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.04.2015 року (а.п.79), потерпілий ОСОБА_6 звернувся до органів внутрішніх справ з приводу того, що в період часу з 02:00 год. 14.04.2015 року по 22:00 год. 16.04.2015 року невідома особа, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , викрала автомобіль марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в неробочому стані та перебував біля вказаного будинку. (а.п. 79)

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.п.80), вбачається, що автомобіль марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1 , 1977 року випуску, синього кольору, зареєстрований за власником - ОСОБА_16 .

З протоколу огляду місця події від 17.04.2015 року та фототаблиці до нього (а.п.85-88), вбачається наступне: об`єктом огляду являється автомобіль ВАЗ-2103 д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який знаходиться на території пункту прийому металобрухту, що за адресою АДРЕСА_2 . На момент огляду даного автомобіля, останній знаходиться поміж металобрухту, наявний передній державний номерний знак, в даному автомобілі відсутні двері, колеса, переднє та заднє скло, сидіння, інший номерний знак відсутній. В багажному відділенні нічого із речей немає. Під капотом наявні деталі та механізми. Даний автомобіль розукомплектований, залишився тільки кузов.

З довідки ПП «Західпромгруп» від 19.06.2015 року (а.п.89) вбачається, що на період квітня, а саме 18.04.2015 року металобрухт, який знаходився на виробничій площадці, а також автомобіль ВАЗ 2103 держномер НОМЕР_3 , який був не в робочому стані, а саме як металобрухт, та не оформлено в зв`язку з не пред`явленням необхідних документів, було перероблено по держстандартах металург комбінатів та відправлено на них разом з іншим металобрухтом.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за даною статтею кваліфіковані вірно, оскільки останній своїми умисними діями незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого саме даною статтею КК України, суд також враховує зміст пункту 15 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14, яким передбачено, що незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК України) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченим ОСОБА_5 злочин належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою (а.п.91, 94-99), має на утриманні одну малолітню дитину (а.п.101), станом на 27.05.2014 року на обліку в органах КВІ не перебував (а.п.100), перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2002 року внаслідок поєднаного вживання різних психоактивних речовин (опіоїди, канабіноїди) (а.п.92), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.п.93).

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України суд визнає повне добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, а також важкий хворобливий стан здоров`я обвинуваченого.

При цьому, згідно довідки ОКУ «Чернівецька обласна клінічна лікарня» від 13.01.2016 року №46 (а.п.106), громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Обласної клінічної лікарні з 03.01.2016 року з діагнозом: Гострий менінгоенцефаліт, важкий перебіг, набряк головного мозку, наркоманія. З довідки «Міської клінічної лікарні №3» за №18 (а.п.114), вбачається, що ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні лікарні з 19.01.2016 року по 08.02.2016 року з діагнозом стан після перенесеного менінгоенцефаліту (2.01.2016 року) з вираженим парезом дистальних відділів правої руки. З довідки КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» №2331 від 29.12.2015 року (а.п.115) вбачається, що ОСОБА_5 в період з 10.12.2015 року по 23.12.2015 року проходив стаціонарне лікування з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Також з витягу із амбулаторної картки «Міської поліклініки №2» (а.п.132) вбачається, що ОСОБА_5 перебуває під їх наглядом з 2008 року. Йому поставлено наступний діагноз: Інфекційний ендокардит, підгострий перебіг, активність ІІ, збудник не уточнений, з залученням аортального та мітрального клапанів: недостатність АК ІІ-ІІІ ст., недостатність МК ІІ, відносна недостатність ТК, розрив хорди передньої стулки МК. Вегетації на стулках АК. СН ІІ А (із збереженою систолічною фракцією ЛШ) ФК ІІІ. Рекомендовано для уточнення діагнозу та можливості оперативної корекції вад серця скерувати хворого в Національний інститут серцево-судинної хірургії ім.. М.М.Амосова.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №165 від 25.05.2016 року (а.п.147-149), призначеної за ухвалою суду, вбачається, що на даний час ОСОБА_5 виявляє ознаки психічного розладу у формі помірно вираженого психоорганічного розладу змішаного ґенезу (за діючою МКХ-10 - Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС). Наявні зміни психіки на даний час позбавляють під експертного ОСОБА_5 можливості в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ОСОБА_5 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, за своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час, підекспертний ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, враховуючи важкий хворобливий стан здоров`я обвинуваченого, що підтверджується рядом наявних в матеріалах кримінального провадження письмових доказів; той факт, що потерпілий немає до обвинувачено претензій матеріального характеру та просив ОСОБА_5 суворо не карати, а також враховуючи наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини, суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_5 доцільно застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.289 КК України.
Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за корисливі злочини, вчинив злочин в період непогашеної судимості, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_5 вимог ст.ст.75, 76 КК України немає.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України і призначити йому покарання за данною статтею КК України із застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді одного року та шести місяців позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя :