Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
04 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000443 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого Сарненським районним судом: 04 квітня 2005 року за ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 309 КК України на чотири роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в три роки; 18 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на три роки позбавлення волі; 04 серпня 2015 року звільненого від відбування покарання умовно достроково на 10 місяців 13 днів, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
07 квітня 2016 року близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину Мікс, що на вул. Ткача 4-Б в м. Сарни Рівненської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав 4 пляшки шампуню марки Head&Sholders об`ємом 400 мл, вартістю 71 грн кожна, належні підприємцю ОСОБА_8 , заподіявши шкоду на загальну суму 284 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечивши фактичних обставин справи, визнав свою вину в предявленому за ч. 1 ст. 185 КК України обвинуваченні і розкаявся у скоєному.

Вироком Сарненського районного суду від 17 червня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до двох місяців арешту.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, визначеного даним вироком, не відбутої частини покарання за вироком Сарненського районного суду від 18 листопада 2013 року, та перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий у відповідності до ст. 72 КК України, враховуючи, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, остаточне покарання призначено - три місяці позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок незаконним у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 18.11.2013 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на три роки позбавлення волі і 4 серпня 2015 року умовно - достроково звільненим з місць позбавлення волі на не відбутий строк - 10 місяців і 13 днів позбавлення волі, скоїв даний злочин в період не відбутої частини покарання, а, відтак, остаточне покарання за сукупністю вироків, відповідно до вимог ст. 71 КК України та п. 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання із внесеними змінами, ОСОБА_5 повинно бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. З врахуванням наведеного просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Сарненського районного суду від 18.11.2013 року, призначити остаточне покарання - один рік і один місяць позбавлення волі, обравши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просять залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, яким дана правильна юридична оцінка, що не заперечується ніким з учасників судового розгляду.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_5 покарання за вчинення таємного викрадення чужого майна, суд, як видно з вироку, дотримався вимог закону щодо загальних засад призначення покарання, і врахував тяжкість скоєного злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна ОСОБА_8 під час умовно-дострокового звільнення, суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 остаточного покарання із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України, однак, при цьому, допустився помилки щодо визначення розміру остаточного покарання.

Згідно розяснень, що містяться в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень ст. 71 КК України та роз`яснень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався і безпідставно призначив ОСОБА_5 остаточне покарання менше, ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком, а тому вирок суду у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України підлягає скасуванню внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням нового вироку апеляційним судом.
На порушення вимог закону не зазначив суд в резолютивній частині оскаржуваного вироку і питання щодо запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 .
При призначенні ОСОБА_5 покарання колегія суддів виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, і враховує тяжкість вчиненого умисно злочину, особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, в тому числі, і за вчинення тяжкого злочину, та скоїв злочин, будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі, обставини, що помякшують покарання, зокрема, і відшкодування заподіяної шкоди, і рахує за необхідне обрати ОСОБА_5 за скоєне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, та остаточне покарання - за сукупністю вироків, у відповідності з положеннями ст. ст. 71, 72 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити частково.
Вирок Сарненського районного суду від 17 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_5 засудити за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді арешту строком на два місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Сарненського районного суду від 18.11.2013 року, та згідно ст. 72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий, остаточно, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_5 покарання 11 (одинадцять) місяців позбавлення волі.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_5 під варту із залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 4 жовтня 2016 року.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1