Справа № 464/134/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/310/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 29.01.2016 року,-

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 29.01.2016 року, відмовлено засудженому ОСОБА_6 в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу , в якій просить ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 29.01.2016р. скасувати та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити спільне клопотання ЛВК № 48 та спостережної комісії Сихівської районної адміністрації, застосувавши до нього ст.. 82 КК України, тобто перевести до колонії-поселення.

Апелянт вважає, що дану ухвалу слід скасувати, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.
У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог звертає увагу на те, що за весь час відбуття покарання вісім разів заохочувався:в 2008р., два рази в 2009р. та в 2011 р., а також тричі в 2015 році, стягнення застосовувались у період з 2007 року по 2011 рік. Вважає, що він став на шлях виправлення і до нього можна застосувати ст.. 82 КК України.

При апеляційному розгляді справи прокурор заперечив вимогу та доводи апеляційної скарги засудженого.
Вивчивши матеріали апеляційної скарги, а також заслухавши пояснення прокурора, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні вказаного клопотання відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений 22 червня 2007 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років один місяць з конфіскацією майна. На день розгляду справи в суді першої інстанції засуджений відбув 9 років 3 місяці 2 дні, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 2 роки 9 місяців 28 днів.

Згідно положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього кримінального Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З характеристики адміністрації ЛВК-48 на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній до праці на виробництві установи не залучається у зв`язку з скороченням обсягів виробництва; 15.11.2012 комісією установи відмовлено в застосуванні ч. 1 ст. 100, ст.101 КВК України; 20.11.2014 комісією установи відмовлено в застосуванні ст.82 КК України. При цьому, ОСОБА_6 вчинив злочин, будучи звільненим умовно-достроково.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України. Наявність в ОСОБА_6 заохочень та позитивної характеристики в процесі відбування покарання, свідчить лише про те, що особа стає на шлях виправлення та прагне довести своє виправлення.

Ухвала суду першої інстанції є законна та обґрунтована.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі та клопотанні про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді переведення особи в колонію-поселення є безпідставними.
Керуючись ст. 404, 407 КПК України, ст.82 КК України колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 29.01.2016 року залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 29.01.2016 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3