ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/1292/12
провадження № 1/753/43/14
У Х В А Л А

"15" вересня 2014 р. Дарницький районний суду м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2
Заруби ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6
Сухомлінової ОСОБА_7
Влащенка ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южно-Сахалінськ, Російської Федерації-
у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Василівка, Запорізької області-
у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.27, п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Виноградів, Закарпатської області-
у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.27, п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України.
В судовому засіданні громадська організація «Комісія захисту незаконно обвинувачених» в особі її представника ОСОБА_12 заявила клопотання про зміну підсудному ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на передачу його на поруки вказаній організації. До клопотання долучено протокол загальних зборів членів вказаної громадської організації.
Заявлене в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити захисники та підсудні.
У задоволенні клопотання про зміну підсудному ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на поруку заперечила прокурор, та зазначила, що представником громадської організації не обґрунтовано об`єктивної спроможності впливати на поведінку підсудного ОСОБА_10 та забезпечити його явку до суду.
Розглянувши заявлені у судовому засіданні клопотання, заслухавши думки учасників процесу з цього приводу, вивчивши матеріальної кримінальної справи, суд приходить до наступного висновку:
У відповідності до ст.154 КПК в редакції 1960 року порука громадської організації або трудового колективу, полягає у винесенні зборами громадської організації або трудового колективу підприємства, установи, організації, колгоспу, цеху, бригади постанови про те, що дана організація або трудовий колектив ручається за належну поведінку та своєчасну явку обвинуваченого до органу дізнання, слідчого і в суд.
Громадська організація або трудовий колектив повинні бути ознайомлені з характером обвинувачення, пред`явленого особі, що віддається на поруки.
Згідно із ст.274 КПК в редакції 1960 року під час розгляду справи, суд при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід, щодо підсудного.
У відповідності до ч.1 ст.148 КПК в редакції 1960 року запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Згідно ст.150 КПК в редакції 1960 року при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.155 КПК в редакції 1960 року взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При вирішенні заявленого у судовому засіданні клопотання суд враховує обставини, щодо віку, стану здоров`я, сімейного та матеріального стану, виду діяльності, місця проживання та інші обставини, що характеризують підсудного.
Так, ОСОБА_10 22.02.1972 ІНФОРМАЦІЯ_3 , має вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню доньку та батьків похилого віку, до затримання працював генеральним директором ТОВ «Укрнафтогазпроектодобування», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в 1999 році нагороджений міжнародною нагородою «Золотий Меркурій» за особистий внесок у розвиток вітчизняної економіки та нагороджений орденом ОСОБА_13 , хворіє на ряд хронічних захворювань, позитивно характеризується за місцем проживання, посередньо характеризується за час перебування у Київському СІЗО, раніше не судимий, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше.
Окрім обставин щодо віку, стану здоров`я, сімейного та матеріального стану, виду діяльності, місця проживання підсудного, інших обставин, що характеризують його особу, суд бере до уваги також те, що ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні ряду умисних, корисливих злочинів у тому числі і двох особливо тяжких, один із яких - умисне вбивство з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, при доведені провини за які йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або найвища міра покарання, яка передбачена кримінальним законом - довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.
Також суд враховує, той факт, що ОСОБА_10 перебував у розшуку по інших кримінальних справах, в тому числі і поза межами території України.
Приймаючи рішення по заявлених в судовому засіданні клопотаннях суд бере до уваги те, що у матеріалах кримінальної справи відсутні належні підтвердження того, що підсудний ОСОБА_10 не може утримуватися в умовах Київського СІЗО за станом свого здоров`я.
Разом із тим, розв`язуючи заявлене клопотання суд не може не взяти до уваги ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07.06.2012 року згідно якої Апеляційний суд з огляду на конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання в тому числі і у виді довічного позбавлення волі не вбачає підстав для зміни їм запобіжного заходу.
Крім того, при вирішенні заявленого клопотання, судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є тяжкість злочину проти життя та здоров`я особи, які Конституцією України визнаються найвищими соціальними цінностями, та передбачена законом найвища міра покарання - у виді довічного позбавлення волі, також такими обставинами є незворотній, непоправний та найважчий злочинний наслідок діянь, які інкримінуються ОСОБА_10 - смерть людини, крім цього такими обставинами є факти перебування ОСОБА_10 у розшуку.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000 року стосовно небезпеки того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, то чеські суди зокрема відзначили, що заявник вже ухилявся від кримінального процесу в Німеччині, що він мав численні ділові зв`язки за кордоном і що йому загрожувало відносно суворе покарання. На думку Суду, таке мотивування є достатнім і таким, що має стосунок до справи та переважає доводи, запропоновані заявником.
У рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суду з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з врахуванням низки інших реальних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховуватися від правосуддя. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти.
Всі вищеперераховані обставини у їх сукупності дають підстави зробити висновок, що на даний момент немає достатніх підстав для зміни ОСОБА_10 запобіжного заходу із тримання під вартою на поруку громадської організації або трудового колективу, оскільки лише запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку підсудного ОСОБА_10 , запобігти спробам ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі та забезпечити виконання ним процесуальних рішень суду.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.148,154,155,156,165 КПК 1690 року,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання громадської організації «Комісія захисту незаконно обвинувачених» про передачу на поруки підсудного ОСОБА_10 відмовити.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_10 залишити без змін тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Суддя: