АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/835/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 06.03.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.119, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2009 року звільненого від подальшого відбування покарання на підставі п. «б» ст.3 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року;

- 08.12.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 14.02.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 25.11.2013 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- 14.08.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ., -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано 6 місяців не відбутого покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.08.2014 року, та за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Крім того, задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 3000,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, ОСОБА_7 , будучи раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і, маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 17.09.2014 року ОСОБА_7 , приблизно о 14-30 год., знаходячись в приміщенні супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, пр. 50 років ВЛКСМ, буд. 89, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 та, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом ривку відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в розмірі 2000,00 грн., які знаходились всередині сумки останньої, що висіла у неї на правому плечі, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вищезазначений вирок скасувати а кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що суд невірно кваліфікував його дії та постановив вирок, який, на його думку, не відповідає вимогам ст.374 КПК України .

Адвокат ОСОБА_10 просить вирок Московського районного суду м. Харкова від 02.09.2015 року відносно ОСОБА_7 змінити, призначити більш м`яке покарання і стягнути з нього 200 грн. матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник вказує на те, що розмір викраденого ОСОБА_7 майна ні досудовим, ні судовим слідством не встановлено, що повинно тлумачитись, відповідно до ст. 62 Конституції України, на користь його підзахисного. На його думку покарання, призначене ОСОБА_7 , не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив розглядати його апеляційну скаргу в межах доводів його захисника адвоката ОСОБА_11 , який також підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Оскаржуване апелянтами судове рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та дотриманням вимог щодо кримінального провадження, які передбачені КПК України.
Свої висновки щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтував на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені сукупністю доказів, досліджених під час судового розгляду та які суд оцінив у відповідності до вимог, передбачених ст. 94 КПК України.
Не визнаючи себе винним, ОСОБА_7 не заперечував того, що дійсно в приміщенні супермаркету «АТБ» заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 , проте вказані дії були здійснені таємно для ОСОБА_9 , яка не спостерігала факт викрадення грошових коштів, та розмір викрадених ним грошових коштів дорівнював 200,00 грн, у зв`язку з чим вважав, що його дії повинні кваліфікуватись як таємне викрадення чужого майна.

Однак вказані доводи ОСОБА_7 спростовуються як показанням ОСОБА_9 , так і даними її заяви про вчинення злочину (а.с.156) та протоколу пред`явлення особи для впізнання (а.с. 163-165), в яких ОСОБА_9 зазначала на факті саме відкритого заволодіння її майном, а також на тому, що в неї було викрадено грошові кошти у розмірі саме 2000,00 грн., що свідчить про стабільність та послідовність її показань в частині обставин викрадення майна та його розміру.

Оцінюючи надану захисником обвинуваченого довідку №3 від 30.01.2015 року, видану ТОВ «Комсерв Україна», відносно того, що ОСОБА_9 не працювала та не працює на вказаному підприємстві, зарплату не отримувала (а.с.71), суд враховує, що потерпіла ОСОБА_9 в ході її допиту в судовому засіданні зазначала, що працює на вказаному товаристві неофіційно. Наявність або відсутність офіційного працевлаштування ОСОБА_9 сама по собі не може свідчити про той чи інший розмір викрадених у неї грошових коштів.

Крім цього, суд послався у вироку і на інші докази, якими повністю підтверджується вина ОСОБА_7 , зокрема:
-заявою ОСОБА_12 від 17.09.2014 року, зареєстрованої за № 23379, в якій вона просить органи внутрішніх справ притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка 17.09.2014 року приблизно о 14-30 год. відкрито заволоділа її грошовими коштами в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 156).

-Протоколом огляду речей від 24.09.2014 року, а саме диску сірого кольору з малюнками зеленого та жовтого кольорів з написами на ліцевій частині DVD-R, 4,7 GB, Kaktyz, при перегляді інформації з якого було встановлено, що на ньому знаходиться папка з назвою Видео, в якій знаходяться чотири файли з відеозаписом під назвами: 17092014- 1423_25.avi-, 24_27.avi-, 25_17092014- 1427.avr, 34 27.avr, та плеєр для їх перегляду EFPlayer.

На файлі з відеозаписом під назвою 23_25.avr з видом на залу та вхід з середини супермаркету «АТБ», який розташований по пр. 50 років BJ1KCM. буд. 89 м. Харкова, зображено, як 17.09.2014 року о 14-23 год. до приміщення супермаркету заходить ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Останній проходить вперед по залу супермаркету, а ОСОБА_13 зупиняється неподалік входу та заглядає в свою сумку, яка висить в неї на правому плечі. В цей час до супермаркету заходить ОСОБА_15 , який проходить повз ОСОБА_9 та підходить до ОСОБА_16 та щось говорить. Після цього до останніх прямує ОСОБА_13 , підходить та вступає у розмову, при цьому її сумка висить на правому плечі у розстебнутому стані. Після цього ОСОБА_15 підходить впритул до ОСОБА_9 та різко лівою рукою витягає з сумки останньої грошові кошти та починає швидко убігати. В цей час ОСОБА_9 намагається його схопити руками за верхній одяг, однак ОСОБА_17 вдається увернутись від неї та він вибігає з супермаркету, а слідом за ним і ОСОБА_9 .

На файлі з відеозаписом під назвою 24 27.avr з видом на залу та вхід з середини супермаркету «АТБ», який розташований по пр. 50 років BJIKCM. буд. 89 м. Харкова, зображено, як ОСОБА_9 знову повертається до приміщення, а через декілька секунд виходить та перевіряє вміст своєї сумки.

На файлі з відеозаписом під назвою 25 27.avr з видом на залу та вхід з середини супермаркету «АТБ», який розташований по пр. 50 років ВЛКСМ. буд. 89 м. Харкова, зображено, як ОСОБА_9 заходить до приміщення вищезазначеного супермаркету, зупиняється неподалік входу та перевіряє вміст своєї сумки. Після цього до супермаркету заходить ОСОБА_15 та проходить повз останньої. Через декілька секунд ОСОБА_15 починає вибігати з супермаркету та його намагається наздогнати ОСОБА_9 .

На файлі з відеозаписом під назвою 34_27.avr з видом на залу та вхід з середини супермаркету «АТБ», який розташований по пр. 50 років ВЛКСМ. буд. 89 м. Харкова, зображено, як ОСОБА_15 проходить повз входу вищезазначеного супермаркету на вулиці та відходить на декілька метрів. Через декілька секунд з супермаркету виходить ОСОБА_9 та зупиняється біля входу на вулиці. В цей час до неї підходить ОСОБА_15 та між ними починається розмова. Після цього вони заходять до середини супермаркету, звідки через деякий час виходять (а.с. 160-162).

Даними, отриманими судом в ході демонстрації під час судового засідання відеозапису, що міститься на диску сірого кольору з малюнками зеленого та жовтого кольорів з написами на ліцевій частині DVD-R, 4,7 GB, Kaktyz, при перегляді інформації з якого було встановлено, що на ньому знаходиться папка з назвою Видео, в якій знаходяться чотири файли з відеозаписом під назвами: 23_25.avr, 17092014- 14-1427.avr, 25_27.avr, 34J 7092014- 1427.avr, при відтворенні яких в судовому засіданні знайшли своє підтвердження дані протоколу огляду речей від 24.09.2014 року та підтвердився факт вчинення ОСОБА_18 вказаного вище злочину.

Поясненнями обвинуваченого ОСОБА_19 , який в судовому засіданні під час демонстрації відеозапису підтвердив, що на ньому зображені він та ОСОБА_9 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2014 року, згідно даних якого ОСОБА_9 серед 4-х фотознімків громадян впізнала чоловіка на фото № 3, а саме ОСОБА_19 , як особу, яка 17.09.2014 року приблизно о 14-30 год. в приміщенні супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, пр. 50 років ВЛКСМ, буд. 89, відкрито заволодів її грошовим коштами в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 163-165).

Таким чином суд першої інстанції у повному обсязі всебічно дослідив та перевірив зібрані докази і обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 вчинив саме грабіж і вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого діяння, конкретні обставини кримінального правопорушення, а також особу винного, який є судимим, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується незадовільно, перебуває під адміністративним наглядом, який систематично порушує, через що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, хоча на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, але зловживає спиртними напоями, а також обставину яка обтяжує покарання рецидив злочинів.
Обставин, які пом`якшують покрання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, призначеного йому за попереднім вироком, суд, відповідно до вимог ст.71 КК України, призначив йому остаточне покарання за сукупністю вироків.

За відсутністю передбачених ч.3 ст.404 КПК України підстав, докази у кримінальному провадженні колегія суддів безпосередньо не досліджувала.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не містять в собі доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, як щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, так і правильності юридичної кваліфікації скоєного ним.
Вирок суду, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому повинен бути залишеним без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,ст.418,419,ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з 25 вересня 2014 року по 31 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: