АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/695/16 Доповідач у 2 інст. ОСОБА_2
Категорія оскарження ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2016 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 та щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0005372 від 16 листопада 2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, працюючого директором ФОП « ОСОБА_7 », раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 години до 07.00 години наступного дня строком до 18 січня 2017 року та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати на виклик до слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатись без дозволу прокурора або суду з м. Запоріжжя.

Строк дії ухвали встановлено 18 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВИ ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005372 від 16.11.2016 року, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

У вказаному кримінальному проваджені ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 16.11.2016 року, у період часу з 12-33 год. до 12-39 год., діючи умисно, з метою вчинення опору працівникам правоохоронного органу, перебуваючи в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з застосуванням фізичної сили, здійснив опір старшому слідчому слідчого відділу Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , а саме: під час вручення ОСОБА_12 повідомлення про підозру ОСОБА_13 , яка є матір`ю ОСОБА_7 , здійснював активну фізичну протидію слідчому та своїми діями унеможливлював виконання вказаної процесуальної дії, фізично відтискав працівників правоохоронних органів від своєї матері, здійснив поштовх слідчого ОСОБА_14 , від якого останній впав, фізично заштовхав свою матір ОСОБА_13 до окремого приміщення та своїм тілом загородив прохід слідчого до вказаного приміщення, чим забезпечив можливість останній замкнути двері такого приміщення, що унеможливило виконати ОСОБА_12 свої процесуальні обов`язки - вручити ОСОБА_13 повідомлення про підозру.

17 листопада 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя виходив з того, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України є обґрунтованою, за вчинення цього злочину законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, і є ризики, зазначені у клопотання слідчого.

Враховуючи особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, офіційне працевлаштування та наявність постійного місця проживання, те що підозрюваний раніше не судимий, разом з тим враховуючи обставини вчинення злочину, в якому він підозрюється, слідчий суддя прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 буде застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний час доби із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Зазначає, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України є необґрунтованою та побудована лише на показах осіб, які є працівниками поліції. Слідчим не вжито всіх заходів для встановлення дійсних обставин події та підтвердження законності дій працівників правоохоронних органів, які полягали у проникненні до іншого володіння особи. Заявлені слідчим ризики вважає недоведеним, оскільки дані про особу підозрюваного свідчать про те, що він не має намірів переховуватись від органів досудового розслідування та суду, має сталі та міцні соціальні зв`язки, постійне джерело доходу, до відповідальності раніше не притягався, має потребу періодично проходити медичне обстеження та лікування за межами м. Запоріжжя. Ризик впливу на свідків та потерпілих, на думку захисника, є припущенням, оскільки ці особи в даному провадженні є працівниками правоохоронних органів. Зазначає, що слідчий суддя у порушення вимог ч. 4 ст. 194 КПК України в ухвалі не обґрунтував неможливість застосування до ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідає вказаним вимогам закону.

З представлених до апеляційного суду матеріалів вбачається, що у провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0005372 від 16 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, про підозру у вчинені якого повідомлено ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному, вік та стан його здоров`я, а також конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики існують.

Так, слідчим суддею враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, міцність соціальних зв`язків, наявність місця роботи, майновий стан, репутацію. З урахуванням дослідженого слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_7 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, та для того щоб не дати можливості ОСОБА_7 переховуватися від слідства та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків, до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника, то з ними судова колегія не погоджується і вважає, що наведених вище висновків слідчого судді вони не спростовують.

Так згідно доданого до клопотання слідчого письмового пояснення ОСОБА_7 він підтвердив, що він взяв свою матір за руку та вивів її у кімнату, де вона в наступному зачинила двір. В якості підозрюваного ОСОБА_7 показання давати відмовився.

Разом з тим з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_15 , а також протоколів допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 вбачається, що під час виконання слідчим ОСОБА_15 в іншому кримінальному провадженні у відношенні матері ОСОБА_7 ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 191 КК України процесуальної дії вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_7 вчинив активний опір працівникам міліції, і йому було достовірно відомо, що опір цей він чинить саме працівникам правоохоронних органів. Під цей час ОСОБА_7 штовхнув слідчого ОСОБА_15 , від чого він впав. Виконання процесуальної дій в результаті вказаних активних дій ОСОБА_7 завершено не було.

При цьому слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра» згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йде мова, могла вчинити правопорушення. Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент застосування запобіжного заходу у органу досудового розслідування були читки докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає, що на даній стадії досудового розслідування підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 242 КК України є обґрунтованою.

Що стосується не доведення ризиків слідчому судді, як про це зазначає захисник в своєї апеляційній скарзі, то з цим доводом судова колегія не погоджується також, оскільки обставини вчиненого кримінального правопорушення свідчать про те, що ОСОБА_7 може вчинити активні дії, направлені на перешкоджання кримінальному провадженні, в тому числі може переховуватись та здійснювати вплив на потерпілого та свідків.

Разом з тим судова колегія вважає, що оцінивши всі дані про особу підозрюваного в сукупності з обставинами вчинення кримінального правопорушення, в якому на цей час підозрюється ОСОБА_7 , слідчий суддя фактично прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого, який просив застосувати цілодобовий домашній арешт.

Так слідчий суддя застосував найменш обтяжуючий вид домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати місце проживання лише з 21.00 до 07.00 доби.

Що стосується доводів захисника про істотне втручання у життя підозрюваного та порушення нормальних умов йог праці, перешкоджанню лікування, то з ними судова колегія не погоджується також, оскільки за умовами застосованого запобіжного заходу підозрюваний повинен перебувати за місцем свого проживання лише у неробочий час доби, крім того, він має можливість відлучатись з м. Запоріжжя, але повинен отримати на це дозвіл слідчого, прокурора або суду.

Доводи апеляційної скарги захисника про не обговорення слідчим суддею можливості забезпечення належної процесуальної поведінки шляхом застосування іншого запобіжного заходу спростовуються змістом мотивувальної частини ухвали, з якої вбачається, що слідчий суддя це питання обговорив та навів мотиви прийнятого рішення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 181, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2016 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0005372 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4