АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 641/677/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1059/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку виконання вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Комінтенівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2016 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2016 року ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання щодо застосування до неї вимог ч.5 ст.72 КК України.

В обґрунтування своєї ухвали, суд першої інстанції послався на те, що правила закріплені у ч.5 ст.72 КК України розповсюджується лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.

В апеляційній скарзі засуджена просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як необґрунтовану. Постановити нову ухвалу, якою зарахувати їй у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з 30.03.2010 року по 12.01.2012 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У доводах апеляційної скарги засуджена зазначила, що Закон України «Про внесенням змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-7, не містить обмежень у застосуванні щодо осіб засуджених до довічного позбавлення волі.

Також на думку засудженої роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ мають лише рекомендаційний характер, оскільки чинні акти законодавства не наділяють їх обов`язковістю.

Заслухавши суддю-доповідача, засуджену ОСОБА_7 , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджена вироком Апеляційного суду Луганської області від 16.05.2011 року за ч.1 ст.129, ч.1 ст.309, ч.1 ст.122, п.п.1,9,12,13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України та їй призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VIІI, до ч.2 ст.72 КК України внесено зміни.

Згідно з ч.5 ст.75 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з цим, відповідно до положень п.12 ч.1 ст.51 КК довічне позбавлення волі є одним із видів покарання і не є тотожнім із покаранням у виді позбавлення волі.

Із наведеного убачається, що зарахування попереднього ув`язнення і його розрахунок у відповідному співвідношенні, у тому числі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, застосовується до осіб, яких засуджено до позбавлення волі, та інших видів покарань, зазначених в ч.1 ст.72 КК України, серед яких покарання у виді довічного позбавлення волі не зазначено.

Таким чином, суд першої інстанції правильно відмовив у клопотанні про зарахування засудженій ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з з 30.03.2010 року по 12.01.2012 року, оскільки вона є особою, до якої не застосовуються положення ч.5 ст.72 КК України.

Посилання засудженої ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що суд ухвалив рішення на підставі роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ є безпідставним, оскільки оскаржене рішення ухвалено на підставі норм матеріального і процесуального закону.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню за доводами апеляційної скарги засудженої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Законом України «Про попереднє ув`язнення», Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VII , колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтенівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а засудженою з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:
Судді: