гСправа № 179/195/16-к Провадження №1-кп/0187/92/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року смт. Петриківка
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Красне Білоцерківського району Київської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не навчається, не працює, не інвалід, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 29.02.2012 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі,01.08.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статтею 185 Кримінального кодексу України,-
13 січня 2016 року близько 09 години 30 хвилин в с.Ковпаківка Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно таємно викрадав належу ОСОБА_4 банківську (кредитну) картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , 13 січня 2016 року близько 10 години 40 хвилин, перебуваючи в с.Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, з викраденої банківської (кредитної) картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 належної ОСОБА_4 за допомогою банкомату, що розташований по вул.Базарна 1Б, шляхом введення пін-коду. який був йому відомий, заволодів грошовими коштами належними ОСОБА_4 у сумі 1500 гривень 00 копійок.
Потім, ОСОБА_5 , продовжуючи діяти з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, 13 січня 2016 року о 12 годині 12 хвилин в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, з викраденої банківської (кредитної) картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 належної ОСОБА_4 , шляхом введення пін-коду, який був йому відомий, розраховуючись за придбані товари у супермаркеті «Брусничка», що розташований по вул. Радянська 56, заволодів грошовими коштами, належними ОСОБА_4 у сумі 103 гривні 88 копійок.
ОСОБА_5 викрадені грошові кошти присвоїв та розпорядився ними на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1603 гривні 88 копійок.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що він дійсно при вказаних вище обставинах, у вказаний час та місці викрав банківську картку потерпілого та скориставшись нею присвоїв собі грошові кошти у розмірі 1603 гривні 88 копійок. У вчиненому щиро розкаюється. Цивільний позов про стягнення з нього матеріальних збитків у розмірі 1603 гривні 88 копійок на користь потерпілого визнав у повному обсязі.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт, та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Призначаючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд керується вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, що відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Також суд враховує, що обвинувачений не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків у розмірі 1603 гривні 88 копійок на користь потерпілого підлягає задоволенню, оскільки його розмір повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження та визнається обвинуваченим.
Керуючись статтями 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_5 встановити 1 (один) рік 6 місяців.
Згідно статті 76 частини 1 пунктів 2, 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: банківську пластикову картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 вважати повернутою потерпілому ОСОБА_4 ; оптичний диск та копію фіскального чеку з супермаркету «Брусничка» - зберігати при матеріалах справи.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки у розмірі 1603 (одна тисяча шістсот три) гривень 88 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1