АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2016 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , матеріали кримінального провадження №0000729 від 26.10.2016 року за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2016 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Сторожинецького ВП ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2016 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого по найму, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 год. 00 хв. 25 грудня 2016 року.
Одночасно для забезпечення виконання обов`язків ОСОБА_7 передбачених КПК України був визначений розмір застави у межах 70 (сімдесяти) розмірів мінімальної заробітної плати у сумі 101500 ( сто одна
тисяча п`ятсот ) гривень, які можуть бути внесені, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
Провадження № 11-сс/794/180/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_9
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_10 .
У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 ряд обов`язків та роз`яснено йому порядок послідуючих його дій.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що надані слідчим та прокурором докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, а також про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які унеможливлюють застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених у клопотанні, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, зокрема виїхати за кордон, впливати на потерпілу та свідків.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, адвокатом ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та обрати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту або застави у значно меншому розмірі.
При цьому апелянт посилається на те, що в ході розгляду клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою, слідчим та прокурором не було надано доказів, що доводили обставини, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що в ухвалі суду, слідчий суддя посилається на процесуальні дії, проведені на досудовому слідстві з порушенням вимог КПК України, а саме, з порушенням права на захист підозрюваного (без участі захисника), що є недопустимим доказом.
Вважає, що посилання суду на те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового слідства, зокрема, виїхати за кордон та впливати на потерпілу та свідків є безпідставним, що обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із заставою у максимальному розмірі є надто суворим запобіжним заходом.
Також вважає, що районним судом не було взято до уваги те, що ОСОБА_7 притягається до кримінальної відповідальності вперше, раніше не судимий, шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі, молодий вік підозрюваного, і що вчинене кримінальне правопорушення не є проти життя та здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, міркування прокурора, який вважає, що ухвалу слідчого судді, як законну слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката підозрюваного, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів провадження, Сторожинецьким відділом поліції головного управління національної поліції у Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000729 від 26.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за яким 26.10.2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у його вчиненні.

Зібрані досудовим розслідуванням матеріали свідчать про те, що дії ОСОБА_7 , які були вчинені ним 23 жовтня 2016 року можуть були кваліфіковані за ч. 3 ст.186 КК України.

27 жовтня 2016 року ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Колегія суддів, приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне та належним чином вмотивоване рішення.

Так, слідчий та прокурор в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навів обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, оскільки останній скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення воді від 4 до 8 років та вірно зазначив ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоди кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим продовжити свою злочинну діяльність, тобто здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів, поданих разом із клопотанням слідчого, вбачається, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, тобто як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Вказане підтверджується протоколом прийняття заяви потерпілої від 26.10.2016 року про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом допиту потерпілої від 26.10.2016 року, протоколами допиту інших підозрюваних.
Крім цього, кримінальне правопорушення було вчинене ним у нічний час, а це дає можливість колегії суду, зробити висновок про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може продовжити свою злочинну діяльність.

Враховуючи те, що домашній арешт або особисте зобов`язання не обмежує відвідування останнього іншими сторонніми особами, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, було вчинене ним у нічний час, а також те, що існують ризики переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливання на потерпілого та свідків, перешкоди кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення. Тому, на думку колегії суддів, вищевказані запобіжні заходи не зможуть забезпечити в повному об`ємі унеможливлення продовження ним злочинної діяльності.

Як вбачається із наданих матеріалів провадження, на стадії досудового розслідування ще не встановлені та не допитані усі свідки даного кримінального правопорушення, з якими не проведені необхідні слідчі дії.

Крім цього, як було встановлено під час досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_7 тісно підтримує зв`язки з двома іншими підозрюваними у справі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знайомий із свідком ОСОБА_13 , а це в свою чергу свідчить про те, що останній матиме реальну можливість впливати на них незаконно з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим та прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, неможливо.

Тому наведені в апеляції доводи адвоката ОСОБА_6 в інтересах підзахисного ОСОБА_7 про безпідставність ризиків вказаних у клопотанні слідчим та прокурором, а слідчим суддею в ухвалі суду є непереконливими та спростовуються наданими матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, посилання адвоката в апеляції на те, що завдану шкоду потерпілій, ОСОБА_7 відшкодовано в повному обсязі є безпідставним, оскільки як вбачається із наданих матеріалів провадження, зокрема, із протоколу допиту потерпілої від 26.10.2016 року (а.с. 9), в якому зазначено, що сума усіх викрадених коштів становить 65 тисяч гривень. На даний час повернуто 30 тисяч гривень, але хто їх повернув їй не відомо. Таким чином, у потерпілої наявні претензії щодо відшкодування решти грошових коштів в сумі 35 тисяч гривень та суми пошкодженого грошового терміналу, яка складає 20 тисяч гривень.

Інші посилання адвоката є також необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка належним чином може забезпечити необхідну поведінку останнього.

Не допустив суддя порушень і при визначенні розміру застави, оскільки він визначений слідчим суддею в межах встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 407, 422, 423 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити - без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України без зміни.

Головуючий ОСОБА_10

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя