Справа № 426/365/13-к
Провадження № 11-кп/782/51/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого-судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря : ОСОБА_4

прокурора : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області матеріали відновленого кримінального провадження за апеляційної скаргаю обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 12.02.2014 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мілуватка, Сватівського району, Луганської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 19.12.2012 року Сватівським районним судом Луганської області за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

визнаного винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 186 та ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі невідбуту частину покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 19.12.2012 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Обрані ОСОБА_6 на досудовому розслідувані запобіжні заходи припинили свою дію в порядку ч.6 ст. 194 та ст. 203 КПК України.

Даним вироком визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відносно яких апеляційні скарги не були подані.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 11 лютого 2013 року, близько 18 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій умисел на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, та знаходячись на перехресті вул. Веселої та вул. Крупської м. Сватове Луганської області, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи свою фізичну перевагу, підізвав малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і в категоричній формі вимагав передати йому мобільний телефон.

Малолітній ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_6 дістав з кишені належний йому мобільний телефон марки «Stаг ТV Е-71» іmеіl: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 і передав ОСОБА_6 , чим завдана останньому матеріальну шкоду у розмірі 512.14 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 , 17 березня 2013 року, близько 11 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, протиправно проник до приміщення житлового будинку за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 , звідки викрав портмоне вартістю 162.50 грн., в якому знаходились: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення священика, паспорт громадянина України та закордонного паспорта на ім`я ОСОБА_10 , а також кошти у сумі 2000 грн., належні ОСОБА_10 . Після скоєння вказаного кримінального правопорушення з місця злочину зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

23 квітня 2013 року, у період часу з 16.00 години до 19.00 години, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, протиправно проникли на територію двору належного на праві власності потерпілому ОСОБА_11 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , використовуючи фрагмент металевого полотна, по черзі перепиляли дужку замка, який запирав створи воріт приміщення гаражу, потім демонтували та викрали дві металеві створи воріт загальною вартістю 210 грн., проникли в середину гаража звідки викрали три листи заліза розмірами 2.7 м на 0.84 м., завтовшки 1мм. загальною вартістю 91.85 грн. Викрадене перенесли до р. Красная, та заховали у комиші, а потім реалізували як металобрухт. Потерпілому ОСОБА_11 кримінальним правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 301.85 грн.

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій вважає вирок незаконним, необ`єктивним та винесеним з порушенням КПК. З пред`явленим обвинуваченням по епізоду грабіжа мобільного телефону у ОСОБА_9 , був згоден частково, так як ніяких погроз фізичного насилля до потерпілого ОСОБА_9 він не проявляв, а з іншими обставинами стосовно цього епізоду він згоден.

По епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_10 пояснив, що суд не взявши до уваги його свідчення та не перевіривши їх, по даному епізоду посилаючись лише на показання ОСОБА_12 та показання інших свідків, які в момент вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення не були присутні, не маючи ніяких доказів, які б підтвердили ті обставини які вказані в обвинувальному акті, на яких наполягає прокурор, вирішив що їх достатньо і визнав його винним у скоєнні кримінального правопорушення, яке він не скоював. Таким чином по даному епізоду за ч.3 ст.185 КК України вважає, що він має бути виправданим.

По епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_11 пояснив, що суд також по даному епізоду не взяв до уваги його показання, але в суді вони були підтверджені показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які пояснили, що в момент скоєння злочину, а саме крадіжки воріт гаражу і заліза з гаражу потерпілого ОСОБА_11 він знаходився в іншому місті, а саме у м.Рубіжне, тим самим спростувавши неправдиві показання обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 . Як свідчить із показань потерпілого ОСОБА_11 , що він на тому місці де знайшов одну створку вкрадених воріт бачив сліди від колес моторолера. А із показань свідка ОСОБА_16 свідчить, що в той день він пас корів, неподалік того місця куди ОСОБА_8 і ОСОБА_7 звозили крадений метал, приблизно о 15-тій годині він побачив моторолер на якому сиділо два хлопця і які по зовнішнім ознакам, дуже схожі на ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , але точно він сказати не може, так як бачив їх тільки з боку та з заду і в кузові даного моторолера щось знаходилось, але що саме він не розгледів. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні такий моторолер є у ОСОБА_17 . Ці свідчення також підтверджують той факт, що ОСОБА_8 і ОСОБА_7 тільки вдвох скоювали злочин і спростовують той факт, що тягли втрьох на руках вкрадене, так як з даних свідчень видно, що ОСОБА_8 і ОСОБА_7 вкрадене перевозили на моторолері.

В матеріалах даної кримінальної справи відсутні, також прямі докази, а саме не в ході огляду місця події органом досудового слідства не були зняті відбитки пальців, слідів взуття, та не призначені відповідні експертизи, не було встановлено і того, що він дійсно держав в руках створку воріт, замок який був спиляний, як на цьому наполягає обвинувачення, також суду не було надано і інших доказів, які б обґрунтовували обвинувачення. Таким чином, у суда не було достатніх підстав і доказів, визнавати його винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.З. ст. 185 КК України за фактом крадіжки у гр. ОСОБА_11 і тому за цим епізодом він повинен бути виправданий.

На підставі вищевикладеного, просить вирок скасувати, постановити новий, в якому по двом епізодам за ч.3 ст.185 КК України його виправдати за недоведеністю, а за ч.2 ст.186 КК України призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України.

До початку розгляду кримінального провадження в апеляційної інстанції старший прокурор прокуратури Сватівського району Луганської області ОСОБА_18 , керуючись положеннями ст.403 КПК України, апеляційну скаргу, яка була подана відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - відізвала.

ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_19 належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, до апеляційного суду не з`явились.

Як вбачається з розписки наданою апеляційної інстанції, ОСОБА_6 не виявив бажання бути присутнім при розгляді апеляційної скарги.

Потерпілий ОСОБА_11 , звернувся з письмовим клопотанням, в яком просив кримінальне провадження розглянуті в його відсутності, вирок залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття захисника та відсутність обвинуваченого в даному випадку, не перешкоджає апеляційному розгляду, оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу обвинуваченого залишить без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ст.370КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими. Його дії правильно кваліфіковані по ч.2 ст. 186 та ч.3 ст. 185 КК України.

Викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що висновки суду, про доведеність його вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та ч.3 ст. 185 КК України викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами вказаними у вироку суду, а також порушені вимоги кримінального процесуального закону, є безпідставними.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судовий розгляд проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, направлених на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження. Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та пояснив, що 11 лютого 2013 року знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, близько 17.00 години на таксі приїхав з с.Мілуватка Сватівського району до СШ №2 м. Сватове Луганської області до свого знайомого. Деталей того, як отримав від потерпілого телефон не пам`ятає. Однак, алкоголь потерпілому та свідкам не пропонував, у нього була пляшка, але потерпілому він нею не погрожував, і словесно, також не погрожував. Він сказав потерпілому дати йому телефон, потерпілий віддав телефон. З якою метою просив телефон не пам`ятає, можливо щоб зателефонувати.

По епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_10 пояснив, що він у ОСОБА_10 нічого не крав. Він лише стояв біля крильця і курив, а ОСОБА_12 вибив вхідні двері в хату, зайшов у середину. Потім вийшов і у нього в руках було портмоне чорного кольору, цигарки і пляшка горілки. Він і ОСОБА_12 через городи пішли до магазину, де ОСОБА_12 віддав борг, дав йому 100 грн.. Коли йшли до магазину у ОСОБА_12 він бачив портмоне, та де він його викинув, грошей не бачив. Потім на таксі поїхали у м. Сватове, попили пива, ОСОБА_12 купив собі штани, поїхали у с. Хомівка Сватівського району до знайомого і додому. По дорозі він купив пива, йогурт, заїхали до ОСОБА_7 його не було вдома, потім під`їхали працівники міліції.

По епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_11 пояснив, що 24 квітня 2013 року він о 13.00 годині поїхав у м. Рубіжне поїздом. У районі с. Кабаньє йому зателефонували ОСОБА_7 і ОСОБА_8 запропонували заробити грошей. У вечері в м. Рубіжному замовив таксі і поїхав у с. Мілуватка, приїхав близько 19 години, з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зустрілися біля мосту, де вони його чекали. На автомашині ОСОБА_7 вони поїхали за річку зі сторони мосту в сторону гори. Приїхали зі сторони гори під річку, там були сховані половина воріт і залізо. Завантажили частину воріт і залізо на автомашину, поїхали у с. Кабаньє Кремінського району де здали на металобрухт. Приїхали у с. Мілуватка поставили автомашину, купили й випили пива, потім він ще купив пива, а потім сів у потяг і поїхав.

Незважаючи на фактичне невизнання вини ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, та доводи його про відсутність відповідних доказів, винуватість ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами на підтвердження встановлених судом обставинах:

по епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_11 показаннями в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме, що 23 квітня 2013 року о 18 годині на мосту річки зустрів ОСОБА_6 , з яким там же пив пиво. Через 30 - 40 хвилин на своєму автомобілі під`їхав ОСОБА_7 , втрьох поїхали кататись по с. Мілуватка. Побачили покинутий будинок, що там на гаражі є металеві ворота з двох половин закриті на навісний замок, який був підпиляний. У дворі знайшли частину полотна по металу, по черзі допиляли дужку замка. Двері з навісів знімали втрьох. Одну половину дверей втрьох перенесли через кладку за річку, другу половину воріт залишили біля річки, так як не змогли перенести через кладку. У гаражі виявили листи металу. Усі троє взяли по листу металу і перенесли через кладку за річку до воріт. Потім автомашиною об`їхали на другу сторону річки погрузили заховану половину воріт та металеві листи на багажник прив`язали і відвезли у с. Кабаньє Кремінського району, де здали на металобрухт за близько 200 грн. Кошти за половину воріт та металеві листи йому передав ОСОБА_6 . За вказані кошти заправили автомашину, 30 грн. він залишив на сигарети, а на інші купили пива.

Обвинувачений ОСОБА_7 , дав аналогічні свідчення, крім того, уточнив, що розмір половини дверей був 1 х 2 м., що продавати викрадене на металобрухт у с. Кабаньє Кремінського району запропонував ОСОБА_6 , так як знав приймальника по імені ОСОБА_20 , кошти отримував також ОСОБА_6 .

Показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 , а саме, що 26 квітня 2013 року у вечері, коли він йшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де раніше проживали батьки, зустрів Гнилицького, який повідомив, що бачив невідомих йому осіб, поблизу батьківського дому, які носили листи заліза. Коли він прийшов до домоволодіння, то побачив, що ворота на гаражі відсутні і з гаражу пропали 3 листи заліза. Одну половину гаражних воріт він знайшов на сінокосі поблизу річки, а іншу і листи заліза не знайшов.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , а саме, що він працює таксистом і возив ОСОБА_6 з м.Рубіжне у с. Мілуватка. Дати та часу не пам`ятає, було вже темно, ввечері. В с. Мілуватка висадив ОСОБА_6 біля церкви.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , що 23.04.2013 року у вечері по темному на зеленій автомашині ВАЗ 2106, йому привіз ОСОБА_6 , який був за кермом і ще два хлопці - пасажири, яких він не бачив, бувші у вживані ржаві ворота з двох половин. Він за ворота ОСОБА_6 передав 150 - 200 грн. Пізніше на цій же автомашині ОСОБА_6 привозив ще якийсь дрібний металобрухт. Листи металу ОСОБА_6 не привозив, а він не купував.

Фактичними даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 27.04.2013 року, згідно з яким оглянуто нежиле домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на яком відсутні ворота.

Фактичними даними, що містяться у висновку судово-товарознавчої експертизи, що загальна залишкова (дійсна), вартість викраденого майна станом на 18.04.2013 року, з урахуванням відсотку фізичного зносу і при умовах вільного ціноутворення на території України складає: однієї створи воріт заввишки 1.81м, шириною 1.28 м. вагою приблизно 90 кг.- 105 грн., 10 (десяти) листів заліза розмірами 2.7 м на 0.84 м., товщиною 1 мм - 306.18 грн..

Фактичними даними, що містяться у протоколах слідчого експерименту від 17.05.2013 року, в ході яких обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 добровільно вказали час, місце та спосіб скоєння ними спільно з обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

По епізоду грабіжу мобільного телефону показаннями потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні, а саме, що у вечері 11 лютого 2013 року він із ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 гуляли. На вул. Крупської м. Сватове зустріли не знайомого на той час ОСОБА_6 , який знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, у нього в руках була пляшка пива. ОСОБА_6 спросив у них про місце проживання його знайомого, вони, що знали розповіли про місце проживання його знайомого. Тоді ОСОБА_6 запропонував їм пройти у магазин. Вони з ним зайшли у продуктовий магазин на повороті біля зупинки таксі. ОСОБА_6 купив пляшку горілки і два апельсини і вони пішли на стадіон в ЗОШ №2. ОСОБА_25 пішов додому. На стадіоні ОСОБА_6 примушував їх пити горілку, вони відмовлялись, тоді ОСОБА_6 став сам пити горілку і випив пів пляшки. Він побіг до батька ОСОБА_26 , так як злякався ОСОБА_27 . А коли повертався, то на повороті до школи побачив, що ОСОБА_6 з хлопцями йшов зі стадіону школи №2. ОСОБА_6 його покликав до себе, потребував телефон, він віддав телефон, оскільки злякався, так як ОСОБА_6 був п`яний, у нього в руках була пляшка з-під горілки і він боявся, що ОСОБА_6 може його вдарити пляшкою. ОСОБА_28 попросив ОСОБА_6 віддати йому телефон, але ОСОБА_6 побіг.

Показаннями в судовому засіданні законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_29 , а саме, що близько 19.00 години їй на роботу зателефонував син ОСОБА_9 і повідомив, що у нього забрали телефон. Потім пояснив, що ОСОБА_6 його підізвав і сказав з погрозою, щоб він передав йому телефон, він злякався і передав телефон, а ОСОБА_6 з телефоном утік ( побіг).

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_30 , а саме, , що він, його брат ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_28 гуляли, зустріли ОСОБА_6 . Через деякий час, коли вони йшли із стадіону СШ №2 по вул. Веселій до вул.Крупської ОСОБА_6 вів себе агресивно, попросив у ОСОБА_33 телефон зателефонувати. ОСОБА_32 передав ОСОБА_6 свій телефон, ОСОБА_6 не телефонував, а щось поклацав і на прохання ОСОБА_33 повернути телефон, ОСОБА_27 сказав: «Підійди забери», ОСОБА_32 злякався розплакався і побіг до батька, а ОСОБА_6 сказав, що телефон його, і пішов у сторону магазина «Абсолют».

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_34 , саме, що йому розповів ОСОБА_32 , що ОСОБА_6 у нього забрав телефон. Як саме ОСОБА_6 забирав телефон у ОСОБА_33 він небачив, так як на той час пішов додому.

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_35 , а саме, що ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_33 телефон. ОСОБА_32 йому телефон не давав, а тримав у руках. ОСОБА_6 вихватив із рук ОСОБА_33 телефон і став їх проганяти. Він пішов до ОСОБА_36 додому сказати батькам, що трапилось, ОСОБА_6 став тікати, ОСОБА_37 намагався його доганяти, а ОСОБА_6 махав пляшкою, як йому повідомив ОСОБА_38 .

Фактичними даними, що містяться в протоколі огляду місця події, згідно якого місцем події є ділянка місцевості на перехресті вулиць Крупської та Веселої м. Сватове.

Фактичними даними, що містяться у висновку товарознавчої експертизи, що залишкова вартість викраденого телефонного апарату марки «Stаг ТV Е-71» іmеіl: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з урахуванням нормативного зносу на момент вчинення злочину, за умови вільного ціноутворення на території України може становити 512.14 грн..

По епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_10 .

Показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , а саме, що 17.03.2013 року (день прощеної неділі) він збирався на службу до церкви. Куртку залишив вдома, портмоне залишив у куртці. Після служби він поїхав на похорони. По приїзду із похорон йому повідомили, що його обікрали. Куртка була порвана, портмоне був відсутнім, а на столі у будинку лежав засов від воріт. Стали всіх опитувати, виявили сліди, які вели на випас (пустир) на Північ по вулиці. З працівниками міліції затримали таксі, із якого ОСОБА_39 вискочив і хотів утекти, а ОСОБА_27 став виясняти навіщо їх затримали. Просив забрати заяву з міліції. На вимогу повернути документи, ОСОБА_27 вказав калюжу на пустирі і дістав звідти портмоне. До викрадення у портмоне були документи та кошти близько 2000 грн., купюрами від 10 до 100 грн. В основному були крупні купюри. Документи йому повернули.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_40 а саме, що 17.03.2013 року (день прощеної неділі), коли збиралась до церкви, їй чоловік ОСОБА_41 сказав, що від батюшки через їх город до садка побігли два хлопці. Вона прийшла до церкви і про це розповіла ОСОБА_42 , ОСОБА_43 пішла подивитись, а коли прийшла сказала, що до хати зламані двері, по будинку хтось ходив, порвана куртка батюшки.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_41 , а саме, що він близько 11.00 години побачив, що з двору батюшки побігли два хлопці. Добігли до кінця городу, перебалакали і пішли далі в бік залізниці. Вони були одягнені у куртки, джинси, у руках у них нічого не було.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_44 , а саме, що він був у себе в кінці городу, за метрів 50, через город сусіда, пройшли два хлопці. Один був поголений, а у другого були сині джинси. Вони йшли від двору батюшки на луки. Десь через дві години до нього підійшов батюшка з дільничним, він їм все що бачив розповів.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_45 , а саме, що в той день вона була в храмі. На початку 12.00 години прийшла ОСОБА_40 й запропонувала подивитись хату. Вона пішла додому, замок був зламаний, куртка порвана, внутрішній замок із змійкою вирваний, портмоне відсутнє, на столі у хаті лежав засов з воріт, по хаті були сліди взуття, бруд.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , а саме, що ОСОБА_6 був у нього у гостях. 17.03.2013 року о 8.00 годині вони з ціллю продовжити вживати спиртні напої поїхали у центр с. Мілуватка, Сватівського району. У магазині взяли у борг спиртне (пиво, горілку), біля магазину його випили. Зайшли у церкву на службу. По виходу з церкви він зустрів біля воріт храму ОСОБА_46 , з ним стояв розмовляв. До них з боку вулиці біля церкви підійшов ОСОБА_6 , попросив у ОСОБА_46 закурити. Потім ОСОБА_6 повів його закутками через городи у центр села. У ОСОБА_6 появились гроші, він пояснив, що гроші позичив у батюшки. Гроші були у чорному гаманці, близько 2-3 тисяч купюрами по 20 - 50 грн. Біля сінокосу ОСОБА_6 викинув гаманець. Вони зайшли в магазин. На його прохання ОСОБА_6 у магазині віддав за нього борг і купив ще пива. Вони найняли автомашину і поїхали у м. Сватове на площу, там купили спиртні напої (горілку та пиво), цигарки. Він запропонував зїздити у с. Хомівку Сватівського району до його товариша. Товариша вдома не було, тому вони на іншій автомашині (таксі) поїхали назад у м. Сватове, а із м. Сватове у с. Мілуватку, де його затримали працівники міліції, а ОСОБА_6 кудись зник. За все розплачувався ОСОБА_6 ОСОБА_6 йому гроші не давав.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_47 , саме, що в той день вона працювала в магазині сама. Вранці ОСОБА_12 у борг взяв спиртне. Десь до обіду, чи в обід, у магазин зайшли ОСОБА_6 й ОСОБА_12 . ОСОБА_6 віддав борг за свою співмешканку і за ОСОБА_12 , сказав, що свій борг віддасть пізніше. ОСОБА_6 купив пива. Дрібних грошей у нього не було. Були купюри по 50 - 100 грн. Гроші були складені навпіл. ОСОБА_12 нічого не купував.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_48 , а саме, що 17 березня 2013 року близько 13.00 - 14.00 години він на вулиці мив автомашину. До нього підійшов ОСОБА_6 і ОСОБА_12 . ОСОБА_6 запропонував за 100 грн. відвезти його і ОСОБА_12 у лікарню м. Сватове. Він погодився. Доїхали до кафе на автовокзалі, ОСОБА_6 з ОСОБА_12 пішли у кафе, потім ОСОБА_6 запропонував за 100 грн. відвезти їх у с.Хомівку Сватівського району. По шляху слідування вони зупинились біля магазину « Все по 35» в м. Сватове, потім поїхали далі. Біля дитсадка у с.Хомівка вони вийшли і ОСОБА_6 йому дав 200 грн.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_49 , а саме, що у березні 2013 року з с. Хомівка Сватівського району до с.Мілуватка Сватівського району він відвозив ОСОБА_6 та ще одного хлопця. Розрахувався з ним ОСОБА_6 надавши 150 грн.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_46 , а саме, що він близько 09.00 години приїхав до церкви на службу. Зустрів ОСОБА_12 , поговорив з ним декілька хвилин. До них підійшов ОСОБА_6 , попросив у нього цигарку, він йому відмовив. У ОСОБА_6 був у руках якийсь темний пакет. Потім він пішов у церкву, а куди пішли ОСОБА_12 й ОСОБА_6 йому не відомо.

Фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 17.03.2013 року, згідно якого місцем події є домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 розташоване за адресою АДРЕСА_1 . На вхідних дверях до будинку виявлені сліди зламу, у будинку виявлена куртка потерпілого з пошкодженнями, металевий засов, портмоне, також, фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 17.03.2013 року, із якого вбачається, що місцем події є ділянка місцевості розташована 250 - 300 м. від магазину «Світанок» с. Мілуватка, де потерпілому ОСОБА_6 вказав на місце знаходження портмоне.

Фактичними даними, що містяться у висновку судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого загальна залишкова (дійсна), вартість викраденого майна станом на 17.03.2013 року, з урахуванням відсотку фізичного зносу і при умовах вільного ціноутворення на території України складає: портмоне чорного кольору - 162.50 грн..

Фактичними даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 29 квітня 2013 року, в ході якого свідок ОСОБА_12 вказав місця перебування з ОСОБА_6 та де ОСОБА_6 викинув портмоне.

Фактичними даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 03.05.2013 рок, в ході якого потерпілий ОСОБА_10 вказав місце де ОСОБА_6 дістав та передав йому його портмоне.

Фактичними даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту, в ході якого потерпілий ОСОБА_10 вказав на пошкодження лутки дверей, дверей, які утворились внаслідок зламу дверей.

Фактичними даними, що містяться у висновку трасологічної експертизи № 421-87 від 31.12.2013 року, відповідно якого на поверхні вхідних дверей та лутки, із зовнішнього боку, маються множинні сліди дії стороннього предмету (предметів) у вигляді подряпин, вм`ятин, сколів фарби на дверях і лутці, розколу деревини лутки. Сліди розташовані біля місць розташування пробоїв для кріплення навісного замка. Крім того на дверях та лутці маються множинні сліди та пошкодження, які мають експлуатаційний характер, у вигляді потертостей та слідів ремонту. На лутці дверей, праворуч від пробою мається слід злому, розміром 30x10 мм, придатний для встановлення групової належності предмета, який його залишив.

Фактичними даними, що містяться у висновку додаткової трасологічної експертизи № 52-20 від 05.02.2014 року, що слід зламу, виявлений на лутці вхідних дверей домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , міг бути залишений як, металевим засовом, наданим на дослідження, так і будь-яким іншим предметом, що має аналогічну або подібну контактуючу поверхню.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень: за ч.2 ст.186 КК України та за ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості і суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 , ч.3 ст. 185 КК України, яке належать до категорії тяжких злочинів, то, що він скоїв кримінальні правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, у період звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України -у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, яки передбачають відповідальність за скоєні ним злочини.

За таких обставин, призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає відповідним скоєному і даним про його особу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційної скарги захисника задоволенню не підлягаютьі є такими, що не дають підстав для скасування, або зміни вироку, як це передбачено ст. 409 КПК України.

По даній справі постановлено законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись, ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Сватівського районного суду Луганської області від 12.02.2014 року, відносно ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних ї кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3