АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1741/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченої ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження № 11кп/790/1741/16 за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженку м.Харкова, громадянку України, раніше не судиму,

обвинувачену за ч.1 ст.125 КК України, звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо неї закрито.

Як установив суд, 26 вересня 2013 року близько 18 год. між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які вже знаходились в квартирі АДРЕСА_1 , і які між собою перебувають у родинних відносинах, як тітка і племінниця, на ґрунті неприязних відносин виникла сварка, яка перейшла в конфлікт, в ході якого, ОСОБА_7 маючи намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , умисно нанесла їй не менше п`яти ударів кулаками лівої і правої руки по різним частинам тулуба, шиї, обличчя та лівої руки, спричинивши потерпілій садно на верхній губі зліва, садно на передній поверхні шиї праворуч в середньому відділі, сім синців різної локалізації на лівій верхній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд мотивував своє рішення тим, що з 26 вересня 2013 року, тобто з дня вчинення ОСОБА_7 передбаченого ч.1 ст.125 КК України кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, минуло два роки і обвинувачена клопоче про звільнення її від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 ставить питання про скасування ухвали суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України неправильно, оскільки крім легких тілесних ушкоджень згідно висновків судово-медичних експертиз у потерпілої ОСОБА_9 є також тілесні ушкодження середньої тяжкості, а тому дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, тобто застосувати закон про більш тяжкий злочин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, обвинувачену ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які вважали ухвалу суд законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж позбавлення волі.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284 і ч.1 ст.285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд у суді першої інстанції, згідно вимог ч.1 ст.337 КПК України, проводився в межах висунутого Мартишко за ч.1 ст.125 КК України обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно ч.2 ст.12 КК України передбачене ч.1 ст.125 КК України кримінальне правопорушення відноситься до злочину невеликої тяжкості, воно було вчинено ОСОБА_7 26 вересня 2013 року і дворічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився 26 вересня 2015 року.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_7 звернулася із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яке було розглянуто судом відповідно до ст.288 КПК України із врахуванням позиції потерпілої та її представника.

Викладене свідчить про те, що на момент судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції були наявні передбачені п.2 ч.1 ст.49 КК України підстави для звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченої за її згодою від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Посилання представника потерпілої на необхідність кваліфікації дій ОСОБА_11 ч.1 ст.122 КК України, тобто застосування закону про більш тяжкий злочин, не є в даному випадку перешкодою для прийняття рішення про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, оскільки згідно ч.3 ст.49 КК України строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Поставлене в апеляційній скарзі представника потерпілої питання про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за законом про більш тяжкий злочин, також було предметом розгляду в суді першої інстанції, однак не знайшло свого підтвердження, про що зазначено в ухвалі суду з наведенням відповідних мотивів.
До того ж згідно вимог ч.4 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.
За таких обставин, підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги представника потерпілої, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 31 травня 2016 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 зі звільненням її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:
Судді: