Кримінальне провадження № 274/2443/16-к
Провадження №1-кп/0274/254/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.03.2016 року за №0000008 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.359 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 діючи умисно, в порушення вимог:

п.7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 17.06.1992р. №2471-XII, яким передбачено спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації як вид майна, що не може перебувати у власності громадян;

ст.ст.2-3 Положення «Про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2001р. №1450 на виконання Указу Президента України від 13.04.2001р. №256 «Про впорядкування виготовлення, придбання, застосування технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку», якими визначено перелік замовників розроблення, виготовлення та придбання СТЗНОІ, серед якого відсутні фізичні особи;

Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000р. №1775-ІІІ та Наказу СБУ від 31.01.2011р. «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівлі спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації», відповідно до вимог яких вищеописана діяльність щодо спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації підлягає ліцензуванню,

приблизно у листопаді 2015 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), придбав у свого знайомого ОСОБА_5 за 100 гривень пристрій зовні схожий на авторучку, який обладнано цифровим пристроєм з можливістю ведення прихованої відео-зйомки.

Згідно з висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №42 від 09.03.2015р. вилучений у ОСОБА_4 та наданий на дослідження пристрій відноситься до класу спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та призначений для негласної відео-зйомки.

Вказані дії ОСОБА_4 , що виразилися у незаконному придбанні спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, кваліфіковано органом досудового розслідування за ст.359 ч.1 КК України.

01.07.2016р. в м. Житомирі, між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.359 ч.1 КК України, щиро розкаявся, а також погодився на призначення йому покарання за вказаною статтею у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ствердив визнання вини у скоєнні інкримінованого діяння та заявив клопотання про затвердження судом укладеної угоди.

Прокурор укладену угоду також підтримав, вважає, що вона у повній мірі відповідає закону та підлягає затвердженню.

Захисник також вважає, що укладена угода повинна бути затвердженою, оскільки відповідає закону та інтересам обвинуваченого.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження щодо останнього, відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України.

Так, вказана угода укладена у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ст.359 ч.1 КК України, визначені угодою вид та міра покарання відповідають санкції зазначеної статті та особі обвинуваченого.

Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси її сторін або інших осіб. У суду немає сумнівів у наявності добровільної згоди на укладення та затвердження угоди.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб не накладався.

Речовий доказ у справі: спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації у вигляді кулькової ручки, підлягає знищенню.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.369-371, 374, 376, 474-475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01.07.2016р. в м. Житомирі, між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.03.2016 року за №0000008.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ст.359 ч.1 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1320,45 грн. процесуальних витрат на проведення Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України експертизи по справі (одержувач платежу: ГУ ДКСУ у м. Києві, банк отримувача: УДКСУ у Солом`янському районі м. Києва, МФО: 820019, код ЄРПОУ: 20001993, рахунок: 7595).

Речовий доказ у справі: спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації у вигляді кулькової ручки, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів УСБУ в Житомирській області, - знищити.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;

прокурором - виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1