Номер провадження: 11-сс/785/434/16
Номер справи місцевого суду: 520/3167/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 23 березня 2016 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000347 від 06 лютого 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 23 березня 2016 року накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: ключ від вхідних дверей квартири, планшет «Numy 3G АХ 10» чорного кольору, комп`ютер стаціонарний з монітором «LG Flatron Е2250Т-PN» чорного кольору та системним блоком чорного кольору з надписом «GЕ7030», технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_7 на 4 аркушах, мобільний телефон «Нокіа», IMEI: НОМЕР_1 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_7 , копію ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_7 , довідку № 735 від 12.03.2015 року про склад сім`ї і реєстрацію, копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ 916390 на ім`я ОСОБА_8 .

Не погодившись із вказаною ухвалою слідчого судді власниця арештованого майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки вона не була присутня в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, а копія ухвали, в порушення вимог ч.7 ст.173 КПК України, їй взагалі не надсилалась.

За результатами апеляційного розгляду просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна вилученого в ході проведення обшуку за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку в її квартирі не відповідає критеріям визначеним у ч.2 ст.173 КПК України та має жодного відношення до кримінального провадження №0000347 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України яке на даний час розслідується Таїровським ВП Київського ВП в м.Одесі.

Заслухавши суддю-доповідача, власницю арештованого майна ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя не дотримався вимог вказаних норм кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до клопотання слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000347 від 06 лютого 2016 року було розпочато за фактом розбійного нападу на громадянина ОСОБА_9 в результаті якого в нього була викрадена червона ікра масою 5 кг та ікра щуки масою 2,5 кг на загальну суму 9500 грн.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний громадянин ОСОБА_10 .

З метою відшукання і вилучення зброї та морепродуктів здобутих злочинним шляхом за місцем проживання ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук, в результаті проведення якого були вилучені її особисті речі.

Слідчий у клопотанні про арешт майна не зазначив та прокурор у судовому засіданні апеляційного суду не зміг пояснити яким чином вилучене в ході проведення обшуку майно, зокрема комп`ютерна техніка та інші документи, що належать громадянці ОСОБА_7 можуть бути доказом у даному кримінальному проваджені і яке взагалі вони має значення для досудового розслідування за фактом незаконного заволодіння морепродуктами, що належать потерпілому ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона ніколи сумісно не проживала з ОСОБА_10 . Дана особа лише працювала в неї за наймом.

Крім того, слідчий суддя не врахував, що власниця арештованого майна ОСОБА_7 не є ані підозрюваною ані обвинуваченою в даному кримінальному провадженні, та арештована комп`ютерна техніка і інші документи не можуть бути предметом спеціальної конфіскації.

З таких підстав апеляційний суд приходить до висновку про те, що арештоване майно не відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України

Більш того, в порушення положень п.6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя не врахував наслідки арешту майна для ОСОБА_7 .

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про необхідність задоволення клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим, не підтверджується доказами дослідженими під час розгляду клопотання слідчого, а також слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, що відповідно до положень ст.ст.409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого суді та постановлення нової ухвали, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про арешт майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0000347 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України слід відмовити, а арештоване майно повернути власнику.
Керуючись ст.ст.170-173, 309, 405, 407, 409, 411, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_7 .

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 23 березня 2016 року про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про арешт майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0000347 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 негайно повернути ОСОБА_7 арештоване майно, а саме:

-ключ від вхідних дверей квартири;

-планшет «Numy 3G АХ 10» чорного кольору;

-комп`ютер стаціонарний з монітором «LG Flatron Е2250Т-PN» чорного кольору та системним блоком чорного кольору з надписом «GЕ7030»;

-технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_7 на 4 арк;

-мобільний телефон «Нокіа», імей: НОМЕР_1 ;

-свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_7

-копію ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_7

-довідку № 735 від 12.03.2015 року про склад сім`ї і реєстрацію;

-копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ 916390 на ім`я ОСОБА_8 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4