Провадження № 11-кп/780/228/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 29.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
29 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.09.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який не сплачено,

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання.

В силу ст.72 КК України не відбуте покарання, визначене ОСОБА_8 за вироком Білоцерківського міськрайонного суду 11.09.2015 р. у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який не сплачено, необхідно виконувати самостійно.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 01 жовтня 2015 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_8 , маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи біля продуктового магазину по вул. Північна, 1 в м. Біла Церква, незаконно придбав знайшов на землі поліетиленовий пакет з подрібненою сухою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Після чого забрав та поклав знайдений поліетиленовий пакет з наркотичним засобом до кишені кофти, в яку був одягнений, де незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

01 жовтня 2015 року близько 15 год. 50 хв. біля буд. №1 по вул. Північна в м. Біла Церква працівниками міліції в присутності понятих у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 5,53 гр.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважає вирок незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, та особі обвинуваченого. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_8 вчинив новий умисний злочин, при цьому не відбувши покарання за попереднім вироком, а тому виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити остаточне покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2015 року у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та новим покаранням за цим вироком у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. виконувати самостійно. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

В змінах до апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, просить скасувати вирок суду і призначити новий розгляд в суді 1 інстанції. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження на технічному носії інформації відсутні записи проголошення судових рішень ухвали про призначення обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 до розгляду від 9.11.2015 року та вироку суду від 19.11.2015 року.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами , колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до положень ст. 108 КПК України передбачено, що під час судового засідання ведеться журнал судового засідання. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України під час судового провадження є обов`язковим фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів.
Згідно з розділом ІІІ Інструкції про порядок роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, затвердженої наказом ДСА України від 20 вересня 2012 року № 108, секретар судового засідання перед початком роботи зобов`язаний перевірити працездатність пристроїв, провести тестування для перевірки складових комплексу звукозапису.
В порушення вказаних вимог Закону, в матеріалах кримінального провадження відсутні записи на технічному носії інформації проголошення судових рішень ухвали про призначення обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 до розгляду від 9.11.2015 року та вироку суду від 19.11.2015 року, що у відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України - підставою для скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду.
Виходячи з вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що за наведених істотних порушень судом під час розгляду справи вимог КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути визнаний законним, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого потрібно врахувати вищевикладене, та ухвалити законне і обґрунтоване рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу зі змінами заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий:
Судді: