Справа №295/6632/16-к
УХВАЛА
Іменем України

06.05.2016 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

за участю слідчого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по матеріалам досудового розслідування №0003054 від 05.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та скаргу захисника ОСОБА_6 про незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні вказано, що05.05.2016 приблизно о 17 годині 30 хвилині, ОСОБА_4 , перебував поблизу під`їзду № 3 по вул. Степана Бандери (Чапаєва) в м. Житомирі.

Під час спілкування з ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними розпочався конфлікт. Під час даного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в цей же день, час та місці, предметом зовні схожим на ніж умисно наніс ОСОБА_7 один удар в праву частину грудної клітини.

Так, в результаті неправомірних дій ОСОБА_4 спричинив

ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини з правої сторони з пошкодженням міжреберної артерії та S-10 нижньої частини правої легені, великій правобічний гематорекс, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

05.05.2016, по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження та розпочато досудове розслідування за ст. 121 ч. 1 КК України.

06.05.2016 року ОСОБА_4 , затримано в порядку 208 КПК.

06.05.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, до суду звернулася захисник підозрюваного ОСОБА_6 із заявою в порядку ст. 206 КПК України, посилаючись на незаконність затримання підозрюваного, та просить негайно звільнити його з-під варти.

В клопотанні слідчий зазначив докази, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк до 8 років.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та слідчого які підтримали клопотання, адвоката, яка заперечувала щодо обрання запобіжного заходу, підозрюваного, який не визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В поданому клопотанні слідчий посилається на ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час розгляду клопотання, з урахуванням оглянутих матеріалів кримінального провадження, прокурором було доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який скоїв злочин пов`язаний з застосуванням насильства, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає підстав щодо задоволення клопотання про обрання іншого запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

При цьому за ч. 4 та ч. 5 ст. 206 КПК України якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, затримання ОСОБА_4 було здійснено 06.05.2016 року в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді за обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в якому пред`явлено підозру у його вчиненні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення заяви, поданої захисником ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_4 , відсутні.

У відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, у зв`язку з підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесяти днів з урахуванням строку перебування підозрюваного в якості затриманого.

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя :