522/7821/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003092 від 28 грудня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Бурлук, Печенізького району, Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 слюсара-трубопровідника експлуатаційного взводу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

24 червня 2015 року ОСОБА_3 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову військову службу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №160 від 07 серпня 2015 року ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вищезазначеної військової частини та призначено на посаду слюсара-трубопровідника експлуатаційного взводу вказаної частини.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 7 серпня 2015 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

28 жовтня 2015 року солдат ОСОБА_3 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 217, знятий з продовольчого забезпечення при військовій частині НОМЕР_3 , та направлений на лікування до кардіологічного відділення військово-медичного клінічного центру Південного регіону за адресою: АДРЕСА_2 .

24 листопада 2015 року солдат ОСОБА_3 виписаний з кардіологічного відділення зазначеного військового лікувального закладу, про що було повідомлено командування військової частини НОМЕР_1 .

Проте, 24 листопада 2015 року близько 12 годин 20 хвилин, солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира та начальника, діючи з метою тимчасово ухилитись від військової служби, в умовах особливого періоду, самовільно залишив військово-медичний клінічний центр Південного регіону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби до 21 квітня 2016 року, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

21 квітня 2016 року приблизно о 14 годині солдат ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та приступив до виконання обов`язків з військової служби.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину у скоєні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч. 4 ст. 407 КК України за ознаками: нез`явлення військовослужбовця строкової служби вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені, та вважає можливим його виправлення в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, також, враховуючи те, що обставини які обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 дію ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, призначити йому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, основне покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 122, ч. 3 ст. 349, 368, 373-377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 , рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 22.04.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбуваня покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту його фактичного затримання 22.04.2016 року по дату постановлення вироку включно - 03.06.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою з утриманням останнього на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: