У Х В А Л А

17.03.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржниці- ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, -

ВСТАНОВИВ :

29.02.2016 року ОСОБА_3 до суду подано скаргу на бездіяльність прокурора, яку остання мотивувала тим, що процесуального статусу потерпілої вона набула відповідно до ст. 55 КПК, зокрема, з моменту подання заяв до Прокуратури Закарпатської області про вчинення кримінальних правопорушень, а також за її заявами від 10.02.2014року та від 03.03.2014року про залучення ОСОБА_3 , як потерпілу, до участі у відкритому кримінальному провадженні № 000026 від 08.02.2014. що було задоволено постановою слідчого прокуратури.

23.02.2016 (слідчим визначено дату, як ніби від 24.02.2016) нею також було подано до прокуратури області клопотання про ініціювання проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000026 від 08.02.2014.

Постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 від 29.02.2016 у задоволені цього клопотання частково відмовлено, без посилання на частини (пункти) в клопотанні.

Із такими діями, бездіяльністю, цією постановою слідчого скаржниця не погоджується,вважає їх такими , якими порушуються її права потерпілої у кримінальному провадженні, та що є прямим наміром слідчого не виконувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.03.2014. якою було усунуто описки в ухвалах слідчого судці Ужгородського міськрайонного суду від 07.02.2014, 17.02.2014 шляхом виключення із них «стосовно даного факту», а також слідчий не виконує ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.07.2015, якою зобов`язано провести досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджені повно, всебічно, об`єктивно.

Таким чином, слідчий допустив неправомірні дії, бездіяльність, постановив неконкретну, немотивовану, неправомірну, необ`єктивну постанову від 29.02.2016 року,. якими прямо перешкоджено повному, всебічному, об`єктивному досудовому розслідуванню кримінального провадження,чим унеможливлюється встановлення об`єктивної істини і ознак складу кримінальних правопорушень у кримінальному проваджені, в якому насправді ще не викрито усіх фактичних обставин щодо усіх подій кримінальних правопорушень, вчинених колишніми службовими (посадовими) особами РУ ДСАТ ДПА (ДПС) України у Закарпатській області та Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, про які наведено у її заявах, а також і тих, про які стало відомо лише під час проведення досудового розслідування у 2014 році, та ще не проведено найважливіших слідчих дій в досудовому розслідувані.

При цьому, постановами прокурора від 26.02.2014 та від 05.03.2014 року було об`єднано в одне кримінальне провадження № 0000026 від 08.02.2014 матеріали наступних досудових розслідувань (відкритих кримінальних проваджень), а саме :

№ 0000026 від 08.02.2014 за ч.І ст. 366 КК;

№ 0000033 від 18.02.2014 за ч.І ст. 172 КК;

№ 0000035 від 24.02.2014 за ч.І 172 КК;

№ 0000026 від 05.03.2014 за ч.І ст. 366 КК, ч.І ст. 365 КК. ч.І ст. 175 КК;

№ 0000047 від 05.03.2014 за ч.З ст. 364 КК;

№ 0000048 від 05.03.2014 за ч.І ст. 365 КК.

В судовому засіданні скаржниця скаргу подану нею підтримала та просила суд таку задовільнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з"явилися.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не подав заяву про розгляд справи у його відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Заслухавши позицію скаржниці, дослідивши матеріали справи , оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Зокрема ч.1 п.1 вказаного переліку передбачено можливість оскарження 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно статті 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог ст. 220 КпКУ Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так судом встановлено, що 23.02.2016 ОСОБА_3 було подано до прокуратури області клопотання про ініціювання проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000026 від 08.02.2014.

Як вбачається з Постанови слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 від 29.02.2016, яким розглянуто заяву ОСОБА_3 від 24.02.2016 року у задоволені клопотання частково відмовлено, без посилання на частини (пункти) в клопотанні.

Таким чином суду не надається можливість судити , що вказаною постановою прокурором розглянуто саме вищевказане клопотання ОСОБА_3 ,від 23.02.2016 року, що свідчить про порушення прав та охоронюваних інтересів скаржниці.

Окрім наведеного вивчивши постанову слідчого та дослідивши надані скаржницею в судовому засіданні докази, суд вважає, що постанова слідчого від 29.02.2016 року є не повною, не об"єктивною - так як слідчим не вказаного жодного пункту згідно якого він прийшов до висновку про відмову в його задоволенні по клопотанню скаржниці яке він розглядав, та не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме в ній не зазначено жодного посилання на будь- який нормативний акт, що могло б свідчити та підтверджувало правомірність винесеної постанови .

Відповідно до ст.93 КПК України сторона захисту , потерпілий здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових ) дій, негласних слідчих дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій , які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту , потерпілим проведення слідчих (розшукових ) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Коодексу.

Статтею 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями , спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Види та порядок проведення слідчих (розшукових) дій передбачені главою 20 КПК України.

Встановлено , що ОСОБА_3 в своєму клопотанні від 23.02.2016 р. ініціювала проведення конкретних слідчих дій, таким чином, постанова слідчого ОСОБА_5 є незаконною , оскільки вимоги викладені ОСОБА_3 у її клопотанні від 23.02.2016 року сприяли б об"єктивному і повному дослідженню обставин кримінального провадження , забезпеченню прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобовязання припинити дію;

3) зобовязання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 307, 309 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 - задоволити.

Визнати неправомірними дії, бездіяльність, постанову слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 від 29.02.2016, якими після подання ОСОБА_3 від 23.02.2016 до прокуратури Закарпатської області клопотання потерпілого про ініціювання проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000026 від 08.02.2014. у задоволені клопотання частково відмовлено, а цю постанову слідчого прокуратури - скасувати.

Зобов`язати прокуратуру Закарпатської області (прокурора, слідчого) припинити та усунути неправомірні дії, бездіяльність, задовольнити клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 23.02.2016 (24.02.2016) про ініціювання проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000026 від 08.02.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1