Справа № 646/2555/16-к
№ провадження 1-кп/646/258/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.16року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участі обвинуваченого ОСОБА_4

за участі представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002735 від 21 грудня 2015 року за обвинуваченим

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківської області, Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
20 грудня 2015 року о 13 год. 42 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Продукти 406» ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Вернадського № 12, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, взяв з вітрини ковбасу ТМ «Добров» «Сервелат» вагою 280 гр. в вакуумній упаковці в кількості 3 штук вартістю відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5141 від 25.12.2015 року 135 грн., сир плавлений ТМ «Ферма» «Вершковий 60%» вагою 180 гр. у кількості 2 шт. вартістю згідно висновку експертизи № 5141 від 25.12.2015 року 52 грн., які сховав в кишеню одягненою на нього куртки, а також взяв три банани, з якими попрямував до каси. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , проходячи повз каси, оплатив вартість бананів в кількості 3 штук, та не оплативши вартість сиру та ковбаси направився до виходу з магазину, однак при виході був зупинений працівниками охорони з викраденим товаром, належним ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 187 грн., тобто не довів свій умисел до кінця з причини, що не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна крадіжку.

25 лютого 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 укладено угоду про примирення. Згідно з даною угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за вказаною статтею КК України у вигляді одного року позбавлення волі та звільнення від відбуття покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тобто підпадає під дію ч. 3 ст. 469 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, що укладання угоди є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав укладену угоду від 25 лютого 2016 року та просив її затвердити. Також представник потерпілого пояснив, що все викрадене майно повернено товариству, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення та призначення покарання, зазначеного у вказаній угоді.

Питання щодо речового доказу вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, процесуальні витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 25 лютого 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002735 за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 1 КК України затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти у вказані органи про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 5141 від 25грудня 2015 року в розмірі 245 грн. 52 коп., яка виконана науково-дослідним експертно-криміналістичним центру при ГУМВС України в Харківській області.

Речовий доказ ДВД-диск з відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червнозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом поданням апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1