АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Номер провадження: 11-сс/796/732/2016 Суддя 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 170КПК України Доповідач у Апеляційному суді м. Києва ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання начальника 2-го відділу СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти 71450 гривень, 285 Євро, 31750 доларів США, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, обґрунтовуючи ухвалу послався на те, що суд позбавлений можливості встановити належність вилучених під час обшуку грошових коштів щодо яких подано клопотання про арешт, оскільки до матеріалів клопотання не долучені підтверджуючі документи, а також неможливість передбачити наслідки арешту майна для інших осіб.
На ухвалу слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника 2-го відділу СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 про накладення арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028.

В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор стверджує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, вказані у клопотанні грошові кошти визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що вилучене майно є засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, призначене для фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом злочину або набуте в результаті його вчинення.
Крім того, апелянт наголошує на тому, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
Разом з тим, прокурор просить поновити строк апеляційного оскарження.
В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, прокурор послався на те, що повний текст ухвали слідчого судді отримано лише 22.02.2016 року.
Представник власника майна в судове засідання не прибув, поважності причин своєї неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, думку апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів в провадженні СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000028 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.2 ст.205, ч.5 ст.191 КК України.
Досудовим розслідуванням зокрема встановлено, що одним із користувачів послуг по ухиленню від сплати податків в особливо великих розмірах є службові особи ТОВ «Інфініті Про», які шляхом використання підприємств підконтрольних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знизили суму податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість за період 2013-2014 років на загальну суму 3879000грн.
В рамках розслідування вказаного кримінального провадження від представника ТОВ «Інфініті Про» надійшла заява про вчинення злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме про незаконне виведення товарно-матеріальних цінностей в адресу ТОВ «Грін Лайт Принт» на загальну суму 1,6 млн. грн. за результатами розгляду якої матеріали внесені до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
3.11.2015 на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва проведено обшук в офісному приміщенні розміщеному за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька. 42. офіс 321 та вилучено грошові кошти в сумі 71450грн., 285 євро, 31750 доларів США, які 5.11.2015 визнані речовими доказами.

15.02.2016 начальника 2-го відділу СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 звернувся з клопотанням в якому просить накласти арешт на 71450грн., 285 євро, 31750 доларів США, вилучені під час проведення обшуку за адресою: офіс 321, вул. Червоноткацька, 42 у м. Києві, та у задоволенні якого ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.02.2016 було відмовлено, проте колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погодитись не може.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України (в редакції на момент розгляду клопотання) арештом є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати. що воно є предметом, засобом, чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи клопотання слідчий суддя не повною мірою дотримався наведених вимого, помилково поклавши в основу прийнятого рішення неможливість встановити належність грошових коштів і неможливість передбачити наслідки арешту для третіх осіб, та не врахувавши того факту, що грошові кошти визнані речовими доказами, як здобуті злочинним шляхом, а саме від незаконних дій спрямованих на ухилення від сплати податків, що відповідно до положень ч.3 ст. 170 КПК України є підставою для арешту майна за наявності сукупних підстав чи розумних підозр вважати. що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Тобто, наведена правова норма не пов`язує можливість накладення арешту з особою власника цього мана, а висновок слідчого судді щодо неможливості передбачення наслідків арешту для третіх осіб є неконкретним, оскільки не містить посилання на інтереси яких саме третіх осіб може вплинути цей захід забезпечення кримінального провадження.

Разом з цим, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки текст ухвали ним було отримано лише 22.02.2016 року, а апеляційну скаргу подано 24.02.2016.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити прокурору Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника 2-го відділу СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання 2-го відділу СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 та накласти арешт на накласти арешт на грошові кошти вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 71 450 (сімдесят одна тисяча чотириста п`ятдесят) гривень, 285 (двісті вісімдесят п`ять) євро, 31750 (тридцять одна тисяча сімсот п`ятдесят) доларів США з позбавленням права відчуження, розпорядження та/ або користування.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3