Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 1-160/11
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

"08" червня 2011 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Біла Л. М.

при секретарі Янюк А. Й.,

з участю прокурора Козинюка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільника справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця с.Лука Барська, Барського району Вінницької області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 , розлученого, непрацюючого, раніше судимого 15.06.2004 року Барським районним судом Вінницької області за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі

в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, уроженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженого, працюючого водієм АПНВП "Візит", раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

05 лютого 2011 року близько 15.00 години в м. Хмільнику по вулиці Жданова 46 Хмільницького району Вінницької області, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, за пропозицією ОСОБА_1, з метою крадіжки чужого майна, шляхом відкривання навісного замка вхідних дверей цеху ТзОВ «Тріумф», проникли в середину приміщення цеху по виробництву ковбасних вробів, звідки таємно, умисно, викрали гідравлічний шприц для набивки ковбасних виробів, бувший в користуванні, ринкова вартість якого становить 8,489,20 грн. (вісім тисяч чотириста вісімдесят дев'ять гривень 20 копійок), чим завдали ТзОВ «Тріумф»матеріальної шкоди на вказану суму.

Підсудній ОСОБА_1вину визнав повністю і пояснив,що 02.10.2010 року він влаштувався на роботу в ТзОВ «Тріумф»в м. Хмільнику по вулиці Жданова 46, директором якого є ПП ОСОБА_3, а саме на посаду охоронника. В силу своїх службових обов'язків у нього були при собі під час чергування ключі від вхідних дверей приміщень ТзОВ, також у нього були печатки від дверей приміщень на території ТзОВ. Наприкінці 2010 року в одному із цехів на території ТзОВ проводився ремонт і тому він декілька разів заходив в приміщення ковбасного цеху ТзОВ. У вказаному приміщенні знаходились гідравлічні шприци для виготовлення ковбаси, деякі з них не були підключені до системи електроживлення.

05.02.2011 року о 8.00 годині ОСОБА_1 заступив на чергування по охороні території підприємства і під час обходу території зайшов в цех по виробництву ковбаси, де виявив що там знаходились різні станки та прилади, частина яких знаходились у неробочому стані, один з таких станків він оглянув і виявив, що він не підключений до системи електроживлення. Він вирішив викрасти даний гідравлічний шприц і зателефонував до сина своєї співмешканки ОСОБА_2 та сказав щоб він приїхав до нього на роботу своїм автомобілем з причепом . Приблизно о 15.00 годині до нього на роботу приїхав ОСОБА_2, якому він розповів , що має намір викрасти гідравлічний шприц для перероблення м'яса, який є металевим, для того щоб здати його на пункт прийому металобрухту та отримати гроші. ОСОБА_2 вислухавши ОСОБА_1 погодився на його план. Потім ОСОБА_1 відчинив браму воріт на територію підприємства, куди автомобілем заїхав ОСОБА_2 Даним автомобілем вони під'їхали до виробничого цеху. Ключем який був у ОСОБА_1 він відімкнув вхідні двері до цеху, куди вони з ОСОБА_2 зайшли вдвох. Вони оглянули що можна було б викрасти і вирішили викрасти гідравлічний шприц для переробки м'яса. ОСОБА_1 вийшов з приміщення цеху на вулицю де знайшов тачанку, на яку з ОСОБА_2 завантажили вказаний гідравлічний шприц. Завантажуючи його, він впав на гумову покришку від вантажного автомобіля яка знаходилась на асфальтобетонному покритті і з нього витекла рідина темного кольору з неприємним запахом. На даній тачанці вони вивезли викрадений ними гідравлічний шприц і завантажили його на причеп автомобіля ОСОБА_2 Потім вказані особи виїхали автомобілем за межі території ТзОВ, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, зачинив ворота і сказав ОСОБА_2 здати викрадене ними в пункт прийому металобрухту, на що ОСОБА_2 погодився. Закривши ворота ОСОБА_1 повернувся на прохідну і через деякий час приїхав директор ОСОБА_3 з яким він пішов до цеху, де ними було скоєно крадіжку. ОСОБА_3 пішов в середину цеху, а ОСОБА_1 знову повернувся до прохідної. На слідуючий день Приблизно о 9.00 годині до ОСОБА_1 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_4 і сказав щоб він повернув викрадений ним гідравлічний шприц для виготовлення ковбаси. ОСОБА_1 відразу заперечував факт крадіжки ним та ОСОБА_2 вказаного шприца, але потім вирішив зізнатись та повернути його, так як даний шприц знаходився вдома в ОСОБА_2 і вони не встигли здати його на пункт прийому металобрухту. Потім цього ж дня він разом з ОСОБА_2 його автомобілем на причепі привезли викрадений ними гідравлічний шприц та повернули його директору ТзОВ ОСОБА_3, залишивши на території підприємства. ОСОБА_3 сказав щоб ОСОБА_1 з ОСОБА_5 заплатили йому 2 000 гривень і тоді він не буде мати претензій до них та звертатись в відповідні органи. Через кілька днів вони з ОСОБА_2 привезли 2000 гривень, які ОСОБА_3 звелів віддати механіку ОСОБА_4 Дані гроші ОСОБА_1 віддав ОСОБА_4 Приичною крадіжки було те, що він неодноразово виконував різні робити, які не пов'язані з виконанням службових обов'язків, а саме обрізав дерева в садку на території ТзОВ, бетонував в приміщенні цеху та інші різні роботи, за які ОСОБА_3 з ним не розраховувався.

Підсудній ОСОБА_2 вину свою визнав повністю і пояснив суду, що ОСОБА_1 співмешкає з його матір"ю, а він працював охоронником підприємства, де директором є ОСОБА_3 В.В.05.02.2011 року о 8.00 годині ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_2 на мобільний телефон та сказав щоб ОСОБА_2 приїхав до нього на роботу своїм автомобілем з причепом так як на той час він знаходився в м. Хмільнику. Приблизно о 15.00 годині він приїхав власним автомобілем ВАЗ з причепом на роботу до ОСОБА_1М, який розповів йому про те, що має намір викрасти гідравлічний шприц для перероблення м'яса, який є металевим, для того щоб здати його на пункт прийому металобрухту та отримати гроші. ОСОБА_2 вислухавши ОСОБА_1 погодився на його задум. Потім він відчинив браму воріт на територію підприємства, куди він автомобілем заїхав, а саме на територію ТзОВ. Даним автомобілем вони під'їхали до виробничого цеху. Ключем який був у ОСОБА_1 він відімкнув вхідні двері до цеху, куди вони зайшли вдвох. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оглянули що можна було б викрасти і вирішили викрасти гідравлічний шприц для переробки м'яса. ОСОБА_1 вийшов з приміщення цеху на вулицю, де знайшов тачанку, на яку вони завантажили вказаний гідравлічний шприц. Завантажуючи його він впав на гумову покришку від вантажного автомобіля яка знаходилась на асфальтобетонному покритті і з нього витекла рідина темного кольору з неприємним запахом. На даній тачанці вони вивезли викрадений ними гідравлічний шприц і завантажили його на причеп його автомобіля. Потім ОСОБА_2 з ОСОБА_1 виїхали автомобілем за межі території ТзОВ, він вийшов з автомобіля, зачинив ворота і сказав ОСОБА_2 здати викрадене ними в пункт прийому металобрухту, на що ОСОБА_2 погодився. Закривши ворота ОСОБА_1 повернувся на прохідну і продовжив нести службу по охороні території ТзОВ. ОСОБА_2 автомобілем приїхав додому в с. Кожухів Літинського району та заїхавши на територію домогосподарства зайшов у будинок. Викрадений ними гідравлічний шприц залишився на причепі автомобіля. Приблизно о 9.00 годині до ОСОБА_1 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_4 і сказав повернути викрадений гідравлічний шприц для виготовлення ковбаси. ОСОБА_1 відразу заперечував факт крадіжки вказаного шприца, але потім вирішив зізнатись та повернути його, так як даний шприц знаходився вдома в нього і вказані особи не встигли здати його на пункт прийому металобрухту. Потім цього ж дня ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 автомобілем ОСОБА_2 на причепі привезли викрадений ними гідравлічний шприц та повернули його директору ТзОВ ОСОБА_3, залишивши на території підприємства. ОСОБА_3 сказав щоб ОСОБА_2 з ОСОБА_1 заплатили йому 2000 гривень і тоді він не буде мати претензій до них та звертатись в відповідні органи з даного приводу. Через кілька днів вони привезли 2 000 гривень, які ОСОБА_3 звелів віддати механіку ОСОБА_4 Дані гроші ОСОБА_1 віддав ОСОБА_4 при ОСОБА_2, в автомобілі ОСОБА_4 Коли він працював охоронником вказаного ТзОВ то ОСОБА_3 розрахувався з ним бувшою у використанні бетонною тротуарною плиткою так як виплачувати гроші не хотів.

Відповідно до ст. 299 КПК України, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що підсудні та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України, оскільки він 5 лютого 2011 року за попередньою змовою з ОСОБА_2І, повторно, вчинив крадіжку , поєднану з проникненням в приміщення гідравлічного шприца для набивки ковбасних виробів, чим завдали ТзОВ «Тріумф»матеріальної шкоди на суму 8,489,20 грн..

Дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України, оскільки він 5 лютого 2011 року за попередньою змовою з ОСОБА_1 вчинив крадіжку , поєднану з проникненням в приміщення, гідравлічного шприца для набивки ковбасних виробів, чим завдали ТзОВ «Тріумф»матеріальної шкоди на суму 8,489,20 грн

Обираючи вид та міру кримінального покарання ОСОБА_1 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, разом з тим, враховує і те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється в скоєному, його особу, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, в добровільному порядку відшкодував завдану ним шкоду, потерпілий претензій до нього не має, а тому суд вважає можливим його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства з застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Обираючи вид та міру кримінального покарання ОСОБА_2. суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, разом з тим, враховує і те, що він раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаюється в скоєному, його особу, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, в добровільному порядку відшкодував завдану ним шкоду, потерпілий претензій до нього не має, а тому суд вважає можливим його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства з застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.ст. 299,323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов"язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично з"являтися в ці органи для реєстрації.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов"язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично з"являтися в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення

Суддя: ОСОБА_6