У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2016 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого відділу прокуратури Закарпатської області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального відомості про яке 21.11.2016 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами ДП «Славутське лісове господарство», ДП «Шепетівський лісгосп» та іншими державними підприємствами під час здійснення впродовж 2016 року експорту лісопродукції до країн Європи залізничним транспортом. Попередня правова кваліфікація кримінальних правопорушень - ч.2 ст.364 КК України

Із матеріалів досудового розслідування провадження вбачається, що Закарпатською митницею ДФС у 2016 році, під час проведення митного оформлення та митних формальностей стосовно вантажу (лісопродукції «деревина паливна...»), який слідував у піввагонах №№ 66170564, № 68746668 та 60441938, відправником (експортером) якого було ДП «Славутське лісове господарство», та у піввагонах №68147156, 686115244, 027531, 67894568, 67849513, 676721 13 та 677180521, відправником (експортером) якого було ДП «Шепетівський лісгосп», виявлено факти переміщення вантажу з порушення законодавства з питань державної митної справи України. Зокрема за результатами проведених заходів з митного контролю з встановлення кількості лісопродукції, що експортується, виявлено значне відхилення від задекларованої кількості у бік зменшення. Вказані обставини, зокрема, можуть свідчити про спробу ДП «Славутське лісове господарство» та ДП «Шепетівський лісгосп» у незаконному отриманні в подальшому відшкодування податку на додану вартість.

Встановлено також, що на даний час, лісопродукція, яка перевозиться у вказаних вище піввагонах Закарпатською митницею ДФС затримана, стосовно неї проводяться відповідні митні формальності, та разом з вагонами фактично знаходиться на території залізничних станцій Чоп та Мукачево ВП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Вказана лісопродукція має важливе значення для встановлення об`єктних обставин у даному кримінальному провадженні, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, слідчий просить накласти арешт на вантаж (лісопродукції - «деревина паливна...»), який у режимі експорт слідував до країн Європи у піввагонах №№ 66170564, 68746668, 60441938 та 68823178, відправником (експортером) якого являється ДП «Славутське лісове господарство», та у піввагонах №68147156, 686115244, 68407501, 68027531, 67894568, 67849513, 67672113 та 677180521, відправником (експортером) якого являється ДП «Шепетівський лісгосп».

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України,у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

В порушення п.1,2 та п.3 ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та не містить адреси власника майна на яке просять накласти арешт та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, не містить перелік і види майна, що належить арештувати. Відсутні відомості про цивільний позов у кримінальному провадженні.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

У зв`язку із вищезазначеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про арешт майна повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1