У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/216/16-к

№ 1-в/336/49/2016

21 березня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

подання Шевченківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області

про скасування звільнення від покарання та направлення в місця позбавлення волі

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 07.10.2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строк на 2 роки, -

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський районний відділ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області звернувся до суду із вищевказаним поданням, яким просить суд через невиконання покладених обов`язків скасувати звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2014 року, та направити засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі строком на 3 роки.

У судовому засіданні представник КВІ наполіг на поданні за вищевказаними підставами, а прокурор його підтримав.

Засуджений заперечив на подання, вказуючи на те, що він дійсно не являвся до КВІ на реєстрацію, але через те, що він працював, але при цьому не зазначив суду, де чи у кого саме.

Захисник погодилася із думкою засудженого, вказала, що підстав для задоволення подання не достатньо, оскільки засуджений лише лічені рази не являвся до КВІ на реєстрацію.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Статтею 166 КВК України визначено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Вимогами ч.1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 було засуджено 07.10.2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

При цьому суд поклав на засудженого обов`язок: періодично з`являтися до органу кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти названий орган про зміну місця проживання.

Постановою інспектора кримінально-виконавчої інспекції від 20.11.2014 року засудженого було зобов`язано являтися до інспекції 2-го та 4-го понеділка кожного місяця. Засуджений того ж дня був ознайомлений з вказаною постановою.

Також встановлено, що згідно листку реєстрації ОСОБА_5 не з`явився без поважних причин до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації: 12.01.2015 року, 25.05.2015 року та 14.12.2015 року.

При цьому він неодноразово попереджувався про наслідки невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків (попередження від 19.01.2015 року, від 08.06.2015 року та від 17.12.2015 року).

За ч.5 ст. 166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Натомість, таких причин судом встановлено не було: факт працевлаштування засудженого нічим підтверджено не було, як і його доводи про те, що через виконувану роботу він спізнювався на реєстрацію, бо з матеріалів справи слідує, що засуджений не самостійно являвся до КВІ для надання пояснень щодо причин пропуску днів реєстрації, а за направленими викликами і, більш того лише через кілька днів після вчинення порушень.

За п. 8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною 2 ст. 78 КК України встановлено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З викладеного вбачається, що засуджений систематично не виконує покладені на нього обов`язки та не бажає ставати на шлях виправлення, поважних причин допущених ним порушень не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 318-380, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити.

Скасувати звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2014 року, та направити його в місця позбавлення волі для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1

21.03.16