У Х В А Л А
26 вересня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю заступника військової прокуратури Білоцерківського гарнізону - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000308 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
26.09.2016 р. до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000308 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що з 25.10.2013 р. ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді начальника відділу 2 відділу головного відділу військової контррозвідки УСБ України в АР Крим у званні « підполковник».
Під час проходження служби ОСОБА_4 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
На виконання вимог ст. ст. 10, 13 Закону України №2229-ХІІ від 25.03.1992 року "Про Службу безпеки України", ст.ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України №1262 від 27.12.2007 року, виходячи з положень Декларації "Про боротьбу за звільнення України", прийнятої 20.03.2014 року Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження №44 від 24.03.2014 року «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим».
Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_4 до 30.03.2014 року повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Київ, вул. Володимирська, 33).
Допитані в якості свідків співслужбовці ОСОБА_4 : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що вказане вище розпорядження №44 від 24.03.2014 року було належним чином доведено до військовослужбовців Служби безпеки України, які проходили службу на території АР Крим.
Разом з тим, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 року без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.
Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України у м. Севастополь, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 року, до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
У зв`язку із цим, 13 серпня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї.
Під час досудового розслідування слідчим та прокурором здійснювались спроби викликати ОСОБА_4 для проведення слідчих дій до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.
Так, 09.02.2016 на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону було опубліковано повістку про виклик ОСОБА_4 на 15.02.2016 року до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону для проведення процесуальних дій у вказаному вище кримінальному провадженні.
Однак, 15.02.2016 року ОСОБА_4 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не прибув, документів, підтверджуючих поважність причини його неявки до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не надходило.
Отже, слід зробити висновок, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та перешкоджає кримінальному провадженню.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
У зв`язку із наведеним, 13.08 2015 року прокурором оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , проведення якого доручено оперативному підрозділу Головного управління Національної поліції в м. Києві.
Запобігти настанню вказаного ризику неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування.
Вручити ОСОБА_4 копії клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність його застосування не надалось можливим у зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_4 органу досудового розслідування не відоме.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, та ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та перешкоджає кримінальному провадженню, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам, керуючись вимогами ст. ст. 36, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - залишити без розгляду у зв`язку з відсутністю підозрюваної.
Роз`яснити, що прокурор не позбавлений права повторно звернутися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у порядку визначеному КПК України.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1