137/1886/16-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2016р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника Літинської ВК 123 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неодноразово засудженого, останній раз 07 лютого 2013 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна (початок строку: 16 листопада 2012 року, кінець строку: 16.05.2019 року), ухвалою Літинського районного суду від 09 березня 2016 р. останньому відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, до загального строку відбування покарання зараховано 3 місяці 21 день перебування під вартою, про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким,
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним клопотанням, просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення полі на більш м`яке.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_5 просив своє клопотання залишити без розгляду мотивуючи тим, що установа виконання покарань готує клопотання про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.
Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_4 також просив клоптання засудженого залишити без розгляду пояснивши, що засуджений ОСОБА_5 стає на шлях виправлення, та Літинською ВК № 123 найближчим часом готується клопотання про застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, вважаючи що засуджений не став на шлях виправлення, адже в останнього наявні два стягнення.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений, останній раз 07 лютого 2013 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна (а.с. 8).
Ухвалою Літинського районного суду від 09 березня 2016 р. засудженому ОСОБА_5 , відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, до загального строку відбування покарання зараховано 3 місяці 21 день перебування під вартою (а.с. 9).
Стаття 82 КК України передбачає, що умовою для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до пп. "б" п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
Оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму.
З матеріалів провадження, особової справи засудженого ОСОБА_5 та пояснень начальника відділення СПС Літинської ВК № 123 вбачається, що під дію ст. 82 КК України засуджений ОСОБА_6 підпадає по відбуттю 1/2 частини строку призначеного йому покарання (16.02.2016 р.), однак відповідно до витягу із протоколу № 7 від 16.03.2016 р., комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_5 у застосуванні до нього ст. 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів, що став на шлях виправлення (а.с. 10).
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах особової справи, останній за час відбування покарання характеризується негативно. не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги до дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх за призначенням. Участі у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 04.02.2016 р., виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_5 за час перебування у Літинській ВК № 123 мав 2 стягнення у вигляді оголошення суворої догани, котрі на момент розгляду клопотання погашені. Наявне одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці у 2014 році (а.с. 12).
Враховуючи викладене вище суд приходить до переконання, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, не довів того, що став на шлях виправлення, тому клопотання останнього не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1