Справа № 522/89/16-к
Провадження по справі № 1-«кс»/522/43/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону ОСОБА_6 від 26.08.2015 року про закриття кримінального провадження №0002659 від 11.04.2015р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Марченко в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону ОСОБА_6 від 26.08.2015 року про закриття кримінального провадження №0002659 від 11.04.2015р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В скарзі зазначено, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою, оскільки в процесі досудового розслідування не були перевірені всі обставини, зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

На думку скаржника, слідчим допитані тільки зацікавлені особи - ОСОБА_7 , на якого ОСОБА_5 вказав як на особу, що його била, начальники ОСОБА_7 , яким відомо про обставини події зі слів самого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) та безпосередні підлеглі ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ). При цьому поза увагою слідчого залишилось те, що покази ОСОБА_7 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 містять суттєві протиріччя. Крім цього, ОСОБА_7 , допитаний як свідок, у своїх показах стверджував, що йому не відомо, яким чином ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження 26 березня 2015р.. За його припущенням, можливо, ОСОБА_5 сам бився головою об підлогу. Однак питання про можливість отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, шляхом самокалічення, для перевірки показів ОСОБА_7 слідчий перед судово-медичним експертом не поставив, що також призвело до неповноти досудового розслідування.

Також слідчим не перевірено, чи відповідає при обставинах, описаних вказаними особами при допиті, застосування спеціальних засобів вимогам, встановленим ст. ст. 15, 17 Закону України «Про Національну гвардію України», а також вимогам Статуту внутрішньої служби та Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України. Зважаючи, що під час службового розслідування вказані вище особи стверджували в своїх поясненнях лише про те, що ОСОБА_16 тільки схопив Лісніка за руку і заперечували застосування до Лісніка спецзасобів, а згідно медичних документів у Лісніка встановлено численні тілесні ушкодження, у слідчого були підстави перевірити їх покази ретельніше, чого зроблено не було. Крім того покази допитаних свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 повністю ідентичні за своїм змістом. Постанова слідчого про проведення процесуальних дій від 02 червня 2015р., якою працівникам військової прокуратури Тернопільського гарнізону України доручено допитати свідка ОСОБА_17 , не виконана.

Зі списку осіб, які 26 березня 2015р. здійснювали конвоювання до Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , вбачається, що під час згаданих подій можливо був присутній ОСОБА_18 , однак вказана особа слідчим також не допитана. Слідчим не вчинено жодних дій, направлених на встановлення та допиту осіб, незацікавлених у ході досудового розслідування, а саме - осіб, які 26 березня 2015р. були доставлені конвоєм з Одеського слідчого ізолятора №21 до Малиновського районного суду м. Одеси для участі в судових засіданнях та у присутності яких можливо відбулося побиття ОСОБА_5 .. Крім того, представником ОСОБА_5 розшукано кількох свідків, присутніх в Малиновському районному суді м.Одеси 26.03.2015р., які, перебуваючи в коридорі суду, чули з конвойного приміщення крики людини про допомогу та намагалися припинити такі дії. Крім того, зазначене кримінальне провадження було закрито слідчим 26 серпня 2015р. до отримання висновку судово-медичної експертизи, проведення якої було закінчено 17.09.2015р.. Запитувані експертом у слідчого медичні документи, необхідні для проведення дослідження, а саме: супровідний лист від бригади швидкої допомоги, яку викликали ОСОБА_5 до ОСІ №21 26.03.2015р., рентгенівський знімок ОСОБА_5 , яким було зафіксовано перелом носа, - так і не були витребувані слідчим, відповідно, і не надані експерту, в результаті експерт не зміг надати висновок щодо походження ран, характеру всіх пошкоджень, механізму їх утворення давності та ступені тяжкості, що призвело до неповноти з`ясування всіх обставин події, що відбулася 26 березня 2015р..

Відповідно до частин 1-4 ст.15 Закону України «Про національну гвардію», якою регламентуються умови застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки військовослужбовцями Національної гвардії України, військовослужбовці Національної гвардії України мають право застосовувати заходи фізичного впливу, а за виключної необхідності і спеціальні засоби, вогнепальну зброю, озброєння та бойову техніку в порядку та у випадках, передбачених цим Законом, а під час несення внутрішньої та вартової служб - відповідно Статутом внутрішньої служби та Статутом гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України. Військовослужбовці Національної гвардії України зобов`язані проходити спеціальну підготовку, а також періодичну перевірку на здатність до дій, пов`язаних із застосуванням заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки, та на вміння надавати долікарську допомогу потерпілим.

У разі застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки військовослужбовці Національної гвардії України зобов`язані: 1)попередити про намір їх використання, надати при цьому особам, щодо яких можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, спеціальні засоби, вогнепальна зброя, озброєння та бойова техніка, достатньо часу для виконання своїх вимог (попередження може бути зроблено голосом, а у разі значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, і в кожному випадку бажано мовою, зрозумілою для осіб, проти яких ці засоби застосовуватимуться, а також українською мовою не менш як два рази з наданням часу, достатнього для припинення правопорушення), крім випадків, коли зволікання із застосуванням заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки створює реальну загрозу життю та здоров`ю особового складу Національної гвардії України, міліції, персоналу дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав в Україні, інших осіб, а також може спричинити тяжкі наслідки або якщо таке попередження є неможливим чи недоречним у ситуації, що склалася; 2) у кожному випадку застосування спеціальних засобів у найкоротші строки забезпечити надання потерпілим необхідної допомоги, повідомивши лікарів і медичні заклади, який засіб застосовано; 3) доповісти своєму безпосередньому командиру (начальнику) про самостійне застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки для повідомлення прокурору. Про поранення або смерть, що сталися внаслідок застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки, військовослужбовці Національної гвардії України зобов`язані негайно письмово доповісти безпосередньому командиру (начальнику) для повідомлення прокурору. Однак, чи відповідали дії ОСОБА_7 , який не заперечував проти застосування до ОСОБА_5 фізичної сили та спеціальних засобів - гумового кийка (виробу ПР-73) та кайданок, вимогам наведеної норми права органом досудового розслідування також не перевірено. Між тим, з показів ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_5 , начебто, спробував нанести удар чатовому. Однак, вбачається явна невідповідність можливої загрози чатовому та шкоди, завданої ОСОБА_5 , у вигляді отриманих ним тілесних ушкоджень. Тому скаржник просить скасувати оскаржувану постанову як незаконну.

Прокурор просив у задоволенні скарги відмовити у зв`язку із відсутністю підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, посилаючись на наступне. Слідчим перевірено відповідність застосування спеціальних засобів до громадянина ОСОБА_5 згідно вимог, передбачених ст. ст. 15, 17 Закону України «Про національну гвардію України» та вимог Статутів внутрішньої служби та Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України. В матеріалах досудового розслідування є витяг з Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України стосовно застосування спеціальних засобів представниками конвою, а ст. 15 Вищенаведеного закону прямо посилається на норми Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України. Під час проведення допиту ОСОБА_5 в якості потерпілого, він зазначив що фізичний вплив до нього застосовували представники конвою, а не представники міліції, проте кімната тимчасового утримання підсудних перебуває під охороною конвою і в зазначеному приміщенні окрім представників правоохоронних органів не можуть бути присутні сторонні особи. Крім цього під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002659 не було встановлено інших свідків вищезазначеної події, тому в органів досудового слідства є сумнів щодо наявності свідків, які б підтвердили факт вчинення насильства до громадянина ОСОБА_5 .. Також слідчим не було витребувано рентгенівський знімок для подальшого проведення судово-медичної експертизи, оскільки відповідний знімок голови, під час тілесного огляду ОСОБА_5 не робив, а у подальшому відмовився надавати письмові пояснення щодо отримання травмування. Водночас, ОСОБА_5 у своїй заяві посилається на те, що травмування носа у нього було виявлено бригадою швидкої допомоги, проте таких посилань ОСОБА_5 не робив, а травмування носа було виявлено черговим лікарем СІЗО №21, який припускав наявність перелому носа у потерпілого.

Крім цього ч.1 ст. 15 Закону України «Про національну поліцію України», не розповсюджується на діяльність військовослужбовців Національної гвардії України та набрав чинності 07.11.2015 вже після викладених у заяві ОСОБА_5 обставин про застосування насильства до останнього з боку конвою.

Тому представник потерпілого вважає оскаржуване рішення незаконним та просить його скасувати з наведених підстав.

Заслухавши пояснення особи, яка подавала скаргу, прокурора, дослідивши надані матеріали закритого кримінального провадження №0002659, приходжу до висновку, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначені вимоги КПК України слідчим виконано не в повному обсязі, рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним.

Так, під час судового розгляду встановлено, що слідчим допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .. При цьому слідчим не усунуто протиріч в показах ОСОБА_7 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_7 стверджував про застосування до Лісніка тільки кайданок (виріб БР), а ОСОБА_11 і ОСОБА_10 стверджували й про застосування гумових кийків (виріб ПР-73). Між з тим, з акту про застосування спеціальних засобів та фізичного впливу від 26.03.2015р., складеного начальником варти військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_7 та помічником начальника варти ОСОБА_10 , вбачається, що стосовно ОСОБА_21 застосовано лише фізичну силу. Слідчим не з`ясовані підстави застосування вказаних спецзасобів до Лісніка і не допитано з цього приводу свідків, що вказує про поверховість такої слідчої дії та неповноту встановлення всіх обставин злочину.

Крім того, слідчий не поставив питання перед експертом про можливість отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень шляхом самокалічення, для перевірки показів ОСОБА_7 ..

Кримінальне провадження було закрито слідчим 26 серпня 2015р. до отримання висновку судово-медичної експертизи, проведення якої було закінчено 17.09.2015р.. Запитувані експертом у слідчого медичні документи, необхідні для проведення дослідження, а саме: супровідний лист від бригади швидкої допомоги, яку викликали ОСОБА_5 до ОСІ №21 26.03.2015р., рентгенівський знімок ОСОБА_5 , яким було зафіксовано перелом носа, так і не були витребувані слідчим, відповідно, і не надані експерту, в результаті експерт не зміг надати висновок щодо походження ран, характеру всіх пошкоджень, механізму їх утворення давності та ступені тяжкості, що призвело до неповноти з`ясування всіх обставин події, що відбулася 26 березня 2015р..

Також не виконано постанову слідчого про проведення процесуальних дій від 02 червня 2015р., якою працівникам військової прокуратури Тернопільського гарнізону України доручено допитати свідка ОСОБА_17 , слідчим не допитано ОСОБА_18 та не вчинено дій, направлених на встановлення та допит осіб, які 26 березня 2015р. були доставлені конвоєм з Одеського слідчого ізолятора №21 до Малиновського районного суду м. Одеси для участі в судових засіданнях, які могли бути свідками нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

За таких обставин висновки слідчого про невстановлення достатніх доказів щодо перевищення влади та службових повноважень особового складу військової частини № НОМЕР_1 для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати є передчасними.

Тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з наведених підстав.

Під час досудового розслідування необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії:

- усунути протиріччя в показах ОСОБА_7 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ;

- виконати вказівки постанови старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України від 02.06.2015 року про допит свідка ОСОБА_17 ;

- допитати свідка ОСОБА_18 ;

- встановити осіб, які 26 березня 2015р. були доставлені конвоєм з Одеського слідчого ізолятора №21 до Малиновського районного суду м. Одеси для участі в судових засіданнях та допитати їх про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

- допитати всіх встановлених свідків щодо підстав застосування спецзасобів особовим складом військової частини № НОМЕР_1 стосовно ОСОБА_5

- поставити питання перед експертом судово-медечної експертизи про можливість отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, шляхом самокалічення;

- у випадку необхідності здійснити слідчі дії з метою перевірки тверджень скаржника.

Керуючись ст.ст.2, 9, 303-307, 314-380 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 від 26.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0002659 від 11.04. 2015р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, - задовольнити.

Постанову слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону ОСОБА_6 від 26.08.2015 року про закриття кримінального провадження №0002659 від 11.04.2015р. - скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури для здійснення подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
01.03.2016