УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна, що необхідно в межах кримінального провадження № 0000092 внесеного до ЄРДР 22.03.2016, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 та ч. 2 ст. 205 КК України.

Клопотання мотивовано наступним. 16.09.2011 в рамках міжнародного фінансового співробітництва між Україною та Європейським інвестиційним банком (далі - ЄІБ) підписана фінансова угода щодо надання останнім позики для реалізації проекту «Будівництво повітряної лінії 750 кВ Запорізька АЕС Каховська» (далі - Проект) в сумі 175 млн. євро. Законом України від 18.09.2012 № 5256-VI Верховна Рада України ратифікувала дану Фінансову угоду. 02.07.2012 між Міністерством фінансів України (далі - Мінфін), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України (далі - Міненерговугілля), Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики України та державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (, далі - ДП «НЕК «Укренерго») укладено субкредитну угоду № 15010-03/75, відповідно до якої Мінфін рекредитує ДП «НЕК «Укренерго» кошти, залучені у ЄІБ для реалізації Проекту. Пунктом (d) розділу 1.02 «Рахунок вибірки» фінансової угоди передбачено відкриття Мінфіном відокремленого від будь-яких інших активів рахунку з метою отримання коштів позики на реалізацію Проекту. Відкриття банківського рахунку здійснено у ПАТ «БГ Банк», відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.2008 № 1027 «Про порядок ініціювання, підготовки та реалізації проектів економічного та соціального розвитку України, які підтримуються міжнародними фінансовими організаціями» та наказу Мінфіну від 07.05.2002 № 299 «Про затвердження Порядку вибору банків, що залучаються до реалізації проектів». На виконання умов фінансової угоди,28.07.2014 між Мінфіном та ПАТ «Банк Перший» підписано договір банківського рахунку № 13010-05/65, згідно з яким Мінфіном відкрито в банку розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 . 01.09.2014 в рамках реалізації Проекту ЄІБ перераховано перший транш позики в сумі 5 млн. євро. З урахуванням утримання із суми вибірки одноразової комісії ЄІБ, кредитні кошти у сумі 4 562 500,00 Євро зараховано на рахунок, відкритий Мінфіном в ПАТ «Банк Перший». Кошти мали цільове призначення та повинні були спрямовуватись на фінансування ДП «НЕК «Укренерго» робіт в рамках зазначеного міжнародного проекту. 30.09.2014 Мінфін отримав від ПАТ «БГ Банк» лист № 13-2588 щодо зміни найменування ПАТ «Банк Перший» на ПАТ «БГ Банк», а також що ПАТ «БГ Банк» є правонаступником всіх прав і обов`язків ПАТ «Банк Перший». 09.10.2014 ДП «НЕК «Укренерго» передало до ПАТ «БГ Банк» платіжні доручення на суму 4 041 106,17 євро разом з необхідним пакетом документів, які було сплачено банківською установою не у повному обсязі. Всього ПАТ «БГ Банк» виконано платіжних доручень щодо перерахування коштів на суму 1 079 810,0 євро, невиконаними залишились платіжні доручення на суму 2 961 296,17 євро, залишок коштів на рахунку становить 3 482 689,23 євро (згідно з курсом НБУ становить 65 598 976 грн). Крім того, у 2014 році ПАТ «БГ Банк» отримав кошти стабілізаційних кредитів Національного банку України за кредитними договорами від 19.03.2014 № 16, від 07.05.2014 № 39 та від 11.09.2014 № 206/09-14 КТ, загальна заборгованість за якими на теперішній час становить близько 130 млн. грн. В ході досудового розслідування встановлено, що значна частина грошових коштів, які акумулювались на рахунку Мінфіну у ПАТ «БГ Банк» була конвертована у гривню та перерахована службовими особами Банку на рахунки низки суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності, що впродовж 2014 року створені невстановленими досудовим розслідуванням особами без наміру здійснення господарської діяльності, маючи на меті заволодіння коштами підприємств і установ державного та приватного сектору економіки. Так, в листопаді 2014 року службовими особами ПАТ «БГ Банк», за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, перераховано на рахунок ТОВ «Траст Консалтінг Д» () № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «Євробанк» (МФО 380355), кошти у сумі 17,8 млн. грн., на підставі договору про надання рекламних послуг від 07.11.2014 № 017, які в подальшому перераховані за удаваними правочинами на рахунки суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності. Висновком експерта ІСТЕ СБ України № 230/1 від 29.09.2015 встановлено, що підписи в договорі № 017 від 07.11.2014 та додатковій угоді до нього виконані не колишнім директором Товариства ОСОБА_5 , а іншою особою. Висновком експерта ІСТЕ СБ України № 40/7 від 06.01.2016 встановлено матеріальну шкоду ПАТ «БГ Банк» внаслідок розрахунків за договором № 017 від 07.11.2014 на суму 17,8 млн. грн. Крім того, 05.08.2015 Рішенням Господарського суду м. Києва договір № 017 від 07.11.2014 визнано не дійсним. Допитаний як свідок колишній засновник та директор ТОВ «Траст Консалтінг Д» ОСОБА_5 показав, що директором суб`єкта господарювання він був лише до вересня 2014 року, фінансово-господарських відносин з ПАТ «БГ Банк» він не мав, договір про надання рекламних послуг від 07.11.2014 № 017 ним не укладався та не підписувався. За повідомленням Державної фіскальної служби України № 7680/5/99-99-08-02-02-16 від 05.05.2016 на теперішній час ТОВ «Траст Консалтінг Д» у своїй діяльності використовує рахунки №№ НОМЕР_2 і НОМЕР_3 , відкриті у ПАТ КБ «Євробанк» (МФО 380355, , м. Київ, бул. Т. Шевченка, 35). З огляду на викладене та враховуючи, що санкція ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України, передбачають додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливого цивільного позову чи можливої конфіскації майна, а також з метою застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру, керуючись ст.ст. 96-2, 96-3, 96-4 КК України, а також враховуючи, що вищевказані грошові кошти, фактично є майном, на яке було спрямоване вказане правопорушення, тобто предметом кримінального правопорушення, і не забезпечення схоронності якого може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність у арешті рахунків ТОВ «Траст Консалтінг Д» №№ НОМЕР_2 і НОМЕР_3 , відкритих у ПАТ КБ «Євробанк» (МФО 380355), та зупиненні видаткових операцій по них.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення в частині накладення арешту, виходячи із наступного.

Так у провадженні слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ Україниперебуває кримінальне провадження № 0000092 внесеного до ЄРДР 22.03.2016, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 та ч. 2 ст. 205 КК України.

Слідчий просить суд накласти арешт на на кошти та інші цінності, що надходять та вже знаходяться на рахунках №№ НОМЕР_2 і НОМЕР_3 , що належать ТОВ «Траст Консалтінг Д» () та відкриті у ПАТ КБ «Євробанк» (МФО 380355, , м. Київ, бул. Т. Шевченка, 35) та зупинити видаткові операції по рахункам відповідно до положень ст.. 170 КПК України.

Приписами ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

З огляду на вказане, майно, яке відповідає визначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України критеріям, повинно вилучатись та арештовуватись незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Надані слідчим матеріалами, пояснення ініціатора клопотання свідчать про те, що наявні, в розумінні положень ст. 170 КПК України, підстави для накладення арешту на зазначене слідчим майно.
При цьому слідчий суддя вважає, що застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, надасть можливість використання майна як доказу у кримінальному проваджені та зважає на інші обставини, що мають бути досліджені відповідно до приписів ст. 173 КПК України.
За таких обставин, враховуючи, що грошові кошти, фактично є майном, на яке було спрямоване правопорушення, тобто предметом кримінального правопорушення, і не забезпечення схоронності якого може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що ініціатор клопотання належним чином обґрунтував необхідність здійснити арешт грошових коштів ТОВ «Траст Консалтінг Д».

При цьому слідчий суддя вважає, що застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, наддасть можливість використання майна як доказу у кримінальному проваджені та інші обставини, що мають бути досліджені відповідно до приписів ст. 173 КПК України.
Відповідно до положень ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 309, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на кошти та інші цінності, що надходять та вже знаходяться на рахунках №№ НОМЕР_2 і НОМЕР_3 , що належать ТОВ «Траст Консалтінг Д» () та відкриті у ПАТ КБ «Євробанк» (МФО 380355, , м. Київ, бул. Т. Шевченка, 35) за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

В задоволенні іншої чпастини клопотання відмовитми.

Ухвала виконується негайно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя