УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
06 червня 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, подане в порядку визначеному ст. 174 КПК України, згідно якого адвокат заявника просить скасувати арешт на вилучені 12.04.2016 р. під час здійснення обшуку будинку АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження № 0000379 від 25.11.2015 р. грошові кошти, а саме: грошові купюри номіналом 100 дол. США в кількості 490 шт., всього 49 000 дол. США; грошові купюри номіналом 50 фунтів стерлінгів в кількості 12 шт., всього 600 фунтів стерлінгів; грошові купюри номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 8 шт., всього 160 фунтів стерлінгів; грошові купюри номіналом 10 фунтів стерлінгів в кількості 26 шт., всього 260 фунтів стерлінгів. Зобов`язати орган досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000379 від 25.11.2015 р. повернути указані грошові кошти володільцеві - ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 14 квітня 2016 р. слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС З відділу 1 управління СБУ України майора юстиції ОСОБА_6 про арешт майна. Вирішено накласти арешт на вилучені 12.04.2016 р. під час здійснення обшуку будинку АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження № 0000379 від 25.11.2015 р. грошові кошти, а саме: грошові купюри номіналом 100 дол. США в кількості 490 шт., всього 49 000 дол. США; грошові купюри номіналом 50 фунтів стерлінгів в кількості 12 шт., всього 600 фунтів стерлінгів; грошові купюри номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 8 шт., всього 160 фунтів стерлінгів; грошові купюри номіналом 10 фунтів стерлінгів в кількості 26 шт., всього 260 фунтів стерлінгів. Своє рішення слідчий суддя мотивувала тим, що вказані грошові кошти, за поясненнями слідчого, є речовими доказами по кримінальному провадженню, ї їх походження не було підтверджено особами, які займали приміщення, що обшукувалось. Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 170 КПК України, зокрема те, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вирішила накласти арешт на ці грошові кошти. Проте під час вирішення питання не були враховані обставини, що не були відомі слідчому судді. Так, походження грошових коштів підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу, крім того, 01.03.2016 року заявнику були повернуті 60000 доларів США за договором позики. А наявність у заявника грошових коштів у валюті Великобританії пояснюється перебуванням у м. Лондон у лютому-березні 2016 року.

В судовому засіданні адвокат заявника клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_7 заперечував проти задоволення даного клопотання та просив суд відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року було накладено арешт на вилучені 12.04.2016 р. під час здійснення обшуку будинку АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження № 0000379 від 25.11.2015 р. грошові кошти, а саме: грошові купюри номіналом 100 дол. США в кількості 490 шт., всього 49 000 дол. США; грошові купюри номіналом 50 фунтів стерлінгів в кількості 12 шт., всього 600 фунтів стерлінгів; грошові купюри номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 8 шт., всього 160 фунтів стерлінгів; грошові купюри номіналом 10 фунтів стерлінгів в кількості 26 шт., всього 260 фунтів стерлінгів.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року залишено без змін.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, як вбачається з аналізу вказаних положень, змісту клопотання, досліджених документів, до клопотання не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини зазначені у ньому.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах судової справи №761/14134/16-к містяться матеріали кримінального провадження, з яких вбачається наявність достатніх підстав вважати, правомірність накладеного арешту, крім того, постановою від 22.04.2016 року вказані кошти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, суд вважає що на даний час потреба у накладенні такого арешту не відпала.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя