Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/636/16-к
Провадження №: 1-кп/332/97/16
Вирок
Іменем України
21 березня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В:
19 січня 2016 року приблизно о 15год.00хв., ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне проникнення до житла особи, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи таємно, усвідомлюючи, що своїми діями порушує конституційне право громадянина на недоторканість житла, пошкодивши ногою вхідні двері до кімнати АДРЕСА_3 та на праві власності належить ОСОБА_5 , без згоди останнього як власника кімнати, незаконно протиправно проник в середину, де був затриманий власником.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, в скоєному щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 162 ч. 1 КК України.
В ході досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 29 лютого 2016 року на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України була у приміщенні службового кабінету № 30 Заводського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області укладена угода про примирення. Відповідно до умов угоди підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і до моменту оголошення про підозру, сприяв розслідуванню кримінального провадження. Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за ст. 162 ч.1 КК України покарання у вигляді 2-х років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненням від відбуття покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на один рік. Підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди є: для підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статі 474 КПК України. Для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Сторони розуміють, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та призначення до судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності встановленої законом.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє характер обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосовано, а також суд переконався в тому, що укладення угоди є для сторін добровільним. Отже, у зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь якого впливу із чиєї б то ні було сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погоджені з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 1 статті 473 КПК України про обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також відмову від здійснення прав, передбачених пунктом першим частини четвертої статі 474 КПК України для обвинуваченого, обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди для потерпілого, відсутністю підстав для відмови у затверджені зазначеної угоди, передбачених частиною 7 статі 474 КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.
Як встановлено судом, дії ОСОБА_4 за ст. 162 ч.1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями, що виразилися у незаконному проникненні до житла особи, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 162 ч.1 КК України.
Визнаючи ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, а саме, що обвинуваченим вчинено злочин невеликої тяжкості, угода про примирення, укладена між потерпілим та обвинуваченим, не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджуються із принципами призначення покарань та не перевищує розміру покарання, визначеного санкцією ч 1 ст. 162 КК України. Зокрема, згідно угоди про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді 2-х років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на один рік, визначивши в угоді істотні умови для вказаного кримінального провадження, а саме: щире каяття ОСОБА_4 , що відповідно до приписів ст. 66 КК України є обставиною, що пом`якшує покарання особи.
Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_4 , який є раніше не судимим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює без офіційного працевлаштування. Разом з тим, суд також враховує обставину, що пом`якшує покарання до якої відносить його щире каяття і обставину, яка обтяжує покарання, до якої відносить: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Отже, на думку суду, узгоджене сторонами покарання обвинуваченому відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого та запропонована угодою міра покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 та буде необхідною і достатньою для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Обставин відмови в затверджені угоди, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.
Кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду не завдано, цивільний позов по справі відсутній. Речових доказів по справі немає.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 374,475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2-х (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1(один) рік, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить новий злочин, поклавши на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну міста проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області, через Заводський районний суд м. Запоріжжя, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок ухвалений суддею у нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.
Суддя: ОСОБА_1