Вирок
Іменем України
24.11.2016 р.Франківський районний суд м.Львова

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тернопіль, громадянки України, українки, раніше не судженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 органами досудового слідства обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч1 КК України,а саме в тому , що маючи умисел на заволодіння чужим майном, 06.02.2015р.,перебуваючи у приміщенні Львівського міського центру зайнятості,що знаходиться за адресою м.Львів,вул.кн.Ольги,122,подала документи для отртимання статусу безробітного.При цьому, БайдакТ.Обула ознайомлена з правами та обов`язками безробітного.Однак,перебуваючи на обліку у Львівському міському центрі зайнятості як безробітна,06.05.15р.уклала договір підряду з Центральною бібліотечною системою для дорослих м.Львова на виконання роботи бібліотекаря,про що не повідомила службу зайнятості та шляхом обману і зловживання довірою ,отримала допомогу з безробіття за період з 06.05.15р.по 08.07.15р.на загальну суму 1140,65грн..

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнала та пояснила, що звертаючись у центр зайнятості для отримання статусу безробітного ,не мала умислу на незаконне отримання коштів, а дійсно шукала роботу.Коли ставала на облік у центрі зайнятості якісь документи підписувала,не читаючи ,із нормами Закону не ознайомлена,її ніхто не попередив про необхідність повідомлення про працевлаштування.Будучи на обліку як безробітна,вона самостійно знайшла собі роботу та 6.05.15р.уклала договір на виконання роботи бібліотекаря.Дійсно отримала допомогу по безробіттю за період з 06.05.15р.по 08.07.15р.в сумі 1140,65грн.,які відразу повернула після отримання претензії.

Представник потерпілого у судовому засіданні пояснив,що ОСОБА_5 з 06.02.15р.перебувала на обліку у Львівському міському центрі зайнятості як безробітна.Вона була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного,що визначені Законами України`Про зайнятість населення» та`Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».В ході проведеної звірки було встановлено,що в цей період ОСОБА_5 працевлаштувалась,однак службу зайнятості не повідомила,продовжувала отримувати допомогу по безробіттю і лише 21. 07.15р.подала заяву про відмову від послуг ДСЗ. . ОСОБА_5 було скеровано претензію щодо повернення отриманих коштів в сумі 1140 ,65грн.,які вона сплатила 2.09.15р.

Заслухавши пояснення обвинуваченої,представника потерпілого, дослідивши докази, надані сторонами провадження, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення,передбаченого ст.190 ч.1 КК України та при вирішенні справи виходить з наступного.

Як вбачається із ст.2 КПК України,завданням кримінального провадження є захист особи,суспільства,держави від кримінальних правопорушень,охорона прав,свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження,а також забезпечення швидкого,повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим,щоб кожен,хто вчини в кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини,жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений,жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.1 ст.9 КПК України передбачено,що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України,цього Кодексу,міжнародних договорів,згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою сусупільно небезпечного діяння,яке містить склад злочину,передбаченого цим Кодексом.

Склад злочину-це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак,які визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочин.

Суб`єктивна сторона злочину,передбаченого ст.190 ч.1 КК України ,характеризується прямим умислом.Об`єктивна сторона даного злочину полягає у заволодінні чужим майном шляхом обману або зловживання довірою.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 6.2.15р.,маючи умисел на заволодіння чужим майном, подала до Львівського міського центру зайнятості документи для отримання статусу безробітної та перебуваючи на обліку як безробітна 6.05.15р.працевлаштувалась,про що не повідомила службу зайнятості та шляхом обману та зловживання довірою заволоділа грошовими коштами,що перебували на балансі ЛМЦЗ.

Однак, стороною обвинувачення не доведено та у судовому засіданні не знайшла свого підтвердження наявність умислу в діях обвинуваченої,оскільки, стаючи на облік в центрі зайнятості ОСОБА_5 не була працевлаштована ,через відсутність роботи не мала заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування ,у зв`язку з цим мала право на отримання статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю,відповідно до положень ЗаконуУкраїни`Про зайнятість населення».

Судом встановлено,що ОСОБА_5 ,маючи статус безробітного та перебуваючи на обліку у Львівському міському центрі зайнятості як безробітна,06.05.15р. згідно наказу №58 від 6.05.15р.прийнята на посаду бібліотекаря в Централізовану бібліотечну систему для дорослих м.Львова та з травня по липень 2015р.отримувала заробітну плату,про що не повідомила службу зайнятості та отримала допомогу з безробіття за період з 06.05.15р.по 08.07.15р.на загальну суму 1140,65грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 20.03.2013 року, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладання цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Згідно вимог п.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ,застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови їх забезпечення та надання соціальних послуг.

Обвинувачена, перебуваючи на обліку у Львівському міському центрі зайнятості як безробітна, не повідомила Львівський міський центр зайнятості про укладення вищевказаного договору про виконання робіт та отримувала дохід і відповідно підлягала зняттю з обліку як безробітна з 6.05.2015 року.

Окрім того,відповідно до ч.3 ст.36 Закону України`Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,у разі встановлення фактів порушення безробітними вимог вказаного закону,порушнику надається можливість добровільно повернути суму незаконно отриманих виплат,ав протилежному випадку центр зайнятості звертається до суду з позовом про стягнення цієї суми у порядку цивільного судочинства.При цьому,законні дії цієї особи,пов`язані з працевлаштуванням та отриманням виплат по безробіттю,кримінальним законом не передбачено як злочин.

Суму заподіяної шкоди ОСОБА_5 відшкодувала після отримання претензії Львівського міського центру зайнятості ,що стверджено в судовому засіданніпредставником потерпілого та квитанцією №49 від 31.08.15р.

У діянні обвинуваченого відсутній склад злочину,коли встановлено,що діяння,яке ставилось йому у вину,ним вчинено,але кримінальним законом воно не визнається злочинним.

Як вбачається з ч.6 ст.284 КПК України,якщо обставини,передбачені п.1,2 ч.1 даної статті(відсутність події та відсутність складу кримінального правопорушення),виявляться під час судового розгляду,суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Статтею 373 КПК України передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі,якщо не доведено ,що вчинено кримінальне правопорушення,в якому обвинувачується особа,кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим,у діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні; тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У відповідності до ст. 3 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

За наведених обставин,суд приходить до висновку,що ОСОБА_5 слід виправдати у пред`явленому їй обвинуваченні.

Керуючись ст.373-374 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України визнати невинуватою та виправдати ,у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1