Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/8650/14-к
Провадження № 1-кп/490/61/2016
У Х В А Л А
13 лютого 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0001979 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердічев Бердічевського району Житомирської області, є росіянином, громадянином України, здобув середню освіту, є одруженим, має на утриманні доньку ОСОБА_7 , 2005 року народження, а також має доньку ОСОБА_8 , 1990 року народження та доньку ОСОБА_9 , 1998 року народження, які мешкають окремо, працює в ПРР ООО "НЕК", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 2 статті 345 Кримінального Кодексу України, -,

В С Т А Н О В И В :
11 квітня 2014 року близько 12 години 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля трамвайної зупинки, яка розташована навпроти театру ляльок по вулиці Потьомкінській у місті Миколаєві, наніс один удар рукою в область обличчя потерпілому ОСОБА_10 , який рухався йому назустріч на своєму мопеді.

Внаслідок дій ОСОБА_4 ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з переломом 7-го ребра зліва по лінії лопатки, забій легені, які згідно висновку експерта № 635 від 16 травня 2014 року за ступеням тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я терміном понад 21 дня та не є небезпечними для життя.

Окрім того в той же день близько 12 години 45 хвилин, коли на місце описаних подій прибули працівники міліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_4 на їх зауваження не реагував, більше того, схопив міліціонера ОСОБА_11 за передню частину бушлату і відірвав планку з нього, потім наніс тому удар рукою в область грудної клітини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців в проекції тіла грудини, які згідно висновку експерта № 459 від 11 квітня 2014 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у вчинені злочину за вказаних вище обставин визнав повністю, у вчиненому покаявся та повністю підтвердив встановлені вище обставини.

При цьому він пояснив, що після вказаних подій був мобілізований та проходив військову службу у зоні проведення антитерористичної операції на сході України, участь у цих подіях змусила його переглянути свої погляди на життя в цілому та, зокрема, призвела до висновку про неприпустимість вживання алкогольних напоїв, цінність людського життя та необхідність його охорони та захисту.

Спираючись про таке, обвинувачений та його захисник просили про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі в зв`язку із зміною обстановки.

Окрім показів самого обвинуваченого, його винуватість у вчинені злочинів за вказаних вище обставин підтверджується показами потерпілого, які повністю узгоджуються із показами обвинуваченого.

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за вказаних судом обставин доведеною.
Його дії слід кваліфікувати:

-за частиною 1 статті 122 Кримінального Кодексу України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я;

-за частиною 2 статті 345 Кримінального Кодексу України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При цьому суд відзначає, що за найтяжчий з цих злочинів законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, отже відповідно до статті 12 КК України ці злочини віднесені до злочинів середньої тяжкості.

При цьому 17 березня 2014 року виконуючим обов`язки президента України був виданий Указ № 303/2014 "Про часткову мобілізацію", що набув чинності 18 березня 2014 року.

До теперішнього часу час мобілізації в Україні не завершений.

Період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України "Про оборону України", абзацу 5 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" є особливим періодом.

Отже, з 18 березня 2014 року та до теперішнього часу на Україні триває особливий період, та таке означає зміну суспільної обстановки у країні в цілому.

Відповідно до цього ОСОБА_4 був призваний до військової служби за мобілізацію на особливий період, брав участь у бойових діях у зоні проведення антитерористичної операції на Сході України, тобто - об`єктивні умови його життєдіяльності були радикально зміненими, та така зміна безумовно суттєво вплинула на його особу.

Про результати такого впливу свідчать ті обставини, що за період проходження служби ОСОБА_4 отримав підвищення у військовому званні, за вагомий внесок у справу перемоги Українського народу був відзначений нагрудними знаками "Гвардія" та " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", а також подякою командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади.

Суд також відзначає, що вказані нагороди ОСОБА_4 отримав за вчинення дій, прямо протилежних тим, що є предметом розгляду цієї справи, а саме - за захист життя. здоров`я та гідності громадян України, зокрема - тих, що стали на сторожі суспільного порядку та територіальної цілісності й суверенітету держави, виявився таким, що належним чином віддано служив Українському народові, сумлінно та чесно виконував свій військовий обов`язок.

Наведені обставини у їх сукупності дозволяють суду дійти висновку про те, що після вчинення злочину навколо особи обвинуваченого відбулась зміна обстановки, яка є настільки суттєвою, що повністю змінила його особу та, зокрема, практично унеможливила вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Наведені обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що на час розгляду справи судом внаслідок зміни обстановки ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечним.
Відповідно до статті 48 Кримінального Кодексу України за такого, враховуючи відповідне клопотання обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно його - закрити.
Що ж стосується заявленого в межах цієї справи цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 , то між ним та обвинуваченим у суді була укладена мирова угода, відповідно до умов якої ОСОБА_4 зобов`язався відшкодувати ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду у сумі 8.000 /вісім тисяч/ грн. у строк до 13 квітня 2016 року.

Порядок розгляду мирових угод в межах кримінального процесу діючим законодавством не врегульований. Проте, відповідно до частини 5 статті 128 КПК України за такого мирова угода має бути розглянутою в порядку, що визначений Цивільним процесуальним Кодексом України.

Відповідно до статті 175 ЦПК України суд може затвердити мирову угоду між сторонами у разі, якщо така угода не суперечить закону та правам та інтересам сторін у справі.

В цьому випадку укладена сторонами мирова угода відповідає закону, про наслідки її укладання сторони попереджені.

За такого ця мирова угода підлягає затвердженню судом, та вказаний цивільний позов має бути вирішеним відповідно до її умов, а провадження за цим цивільним позовом - закрите.

Керуючись ст. 289 КПК України, суд, -

У х в а л и в :
Клопотання - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, що передбачені 1 статті 122, частиною 2 статті 345 Кримінального Кодексу України на підставі статті 48 КК України - в зв`язку із зміною обстановки.
Затвердити мирову угоду між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_10 , відповідно до умов якої ОСОБА_4 зобов`язався відшкодувати ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду у сумі 8.000 /вісім тисяч/ грн. у строк до 13 квітня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 8.000 /вісім тисяч/ грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, що передбачені частиною 1 статті 122, частиною 2 статті 345 КК України закрити.
Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_14 =

23.02.2016