Справа № 152/1638/16-к
Провадження1-кп/152/120/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргород в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000347 23.09.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з загальною середньою освітою, не працюючої, розлученої, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_3 26 серпня 2016 року у вечірній час підбурювана жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрала спортивну дорожню сумку чорно-сірого кольору вартістю 250 грн., яка знаходилась в одній із кімнат будинку, викинула її через вікно на вулицю, пізніше вийшла з будинку, склала у викрадену сумку власні речі, сховала сумку з речами на території домогосподарства, а наступного дня забрала її зі схованки і пішла в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, не заперечувала фактів вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаялась у скоєному, запевняла суд, що усвідомила свою протиправну поведінку і готова понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення, просила її суворо не карати.
Суду показала, що 26 серпня 2016 року у вечірній час, перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , в одній із кімнат будинку викрала спортивну дорожню сумку чорно-сірого кольору, викинула її через вікно на вулицю, пізніше вийшла з будинку, склала у викрадену сумку власні речі, сховала сумку з речами на території домогосподарства, а наступного дня забрала зі схованки і пішла до себе додому в с. Пеньківка Шаргородського району.
Потерпілий ОСОБА_5 на виклик суду не прибув, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України та положень п.12 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" № 13 від 02.07.2004 року належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки (а.п. 18). Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження в його відсутності (а.п. 19). Суд, виконуючи вимоги ст.325 КПК України, заслухав думку учасників судового провадження щодо проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду, та можливість за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілого, з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку та з урахуванням думки потерпілого щодо покарання обвинуваченої.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно сторони судового провадження розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_3 у суду немає. Суд також роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому разі вони позбавляються права оскаржувати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, суд визнав доведеним, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість її доведена і вона повинна нести кримінальну відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини їх вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялась у скоєному, сприяла розкриттю кримінального правопорушення, повернула викрадену річ потерпілому, має на утриманні двох малолітніх дітей. Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, особи винної, її ставлення до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що ОСОБА_3 щиро розкаялась у скоєному, має на утриманні двох малолітніх дітей, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація обвинуваченої ОСОБА_3 можливі без ізоляції її від суспільства, в умовах призначення покарання у виді позбавлення волі і застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
При цьому, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 обмеження, встановлені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Речові докази по даному кримінальному спортивну дорожню сумку чорно-сірого кольору слід залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.
Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.1 ст. 185 КК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і засудити до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1,2 ч.1; п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: спортивну дорожню сумку чорно-сірого кольору залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1