УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Марганець кримінальне провадження № 0000399 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2,3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

До Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2,3 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, тому просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду, викликавши свідків згідно реєстру. Крім того, клопотав про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду, незаконний вплив на свідків, потерпілих. Вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, у суду відсутні.
Захисник ОСОБА_8 не заперечила про призначення кримінального провадження до судового розгляду. Однак, у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила відмовити, мотивуючи, що ризики на які останній вказав є припущенням, тому слід до обвинуваченого застосувати більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив про призначення кримінального провадження до судового розгляду, підтримав клопотання свого захисника щодо заміни йому запобіжного заходу.
Згідно вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ч.2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка, а згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків, а саме, переховування від суду, вчинення іншого злочину, підозрою у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи його молодий вік, не працює, доходів не отримує, наявність непогашеної судимості за вчинення корисних злочинів, відсутністю міцних соціальних зв`язків, проживання не за місцем реєстрації, після затримання 30 травня 2016 року на місці вчинення злочину, знову ж, 01 червня 2016 року вчинив новий злочин.
Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу, а також той факт, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкості інкримінованого йому діяння, вік та стан його здоров`я, судом розгляд даного кримінального провадження ще не проводився, потерпілі та свідки не допитувались, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України. З врахуванням вищенаведеного, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд приходить до висновку про наступне.

Дане кримінальне провадження підсудне Марганецькому міському суду Дніпропетровської області, підстав до його зупинення чи закриття немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні, прокурором дотримані вимоги закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 291, 314-316, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю м.Марганець, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2,3 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 вересня 2016 року.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2,3 ст. 186 КК України, на 15 годину 13 липня 2016 року в залі суду у приміщенні Марганецького міського суду Дніпропетровської області.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження, свідків.

Ухвала оскарженню не підлягає, а в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Заперечення проти ухвали в частині застосування запобіжного заходу можуть бути подані під час оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4.

СУДДЯ ОСОБА_10

Оригінал ухвали.