Справа № 337/1172/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
захисника адвоката ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003635,за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжя, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючогоза адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15 грудня 2015 року, приблизно о 05 годині 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля зупинки громадського транспорту «пр. Ювілейний», що розташована по вулиці Задніпровській, 9-А у місті Запоріжжі, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень через раптово виниклі неприязнені відносини, діючи умисно, в ході бійки з ОСОБА_13 , власним ножем, який носив при собі, наніс ОСОБА_13 дві різані та десять колото-різаних ран в область нижніх кінцівок і лівої сідничній області.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_14 згідно з висновком експерта №4093 від 13.01.2016р. були заподіяні: рана на внутрішній поверхні правого стегна, рана на передній поверхні правого стегна, рана на зовнішній поверхні правого стегна, три рани на передній поверхні лівого стегна, рана на задньо-зовнішній поверхні лівого стегна, рана на задній поверхні лівого стегна, рана на задній поверхні лівої гомілки, дві рани в лівій сідничній області, які за життя постраждалого кваліфікувались як легкі тілесні ушкодження, які б потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а також одиночну сліпу колото-різану рану у проекції лівої підколінної ямки, яка супроводжувалася пошкодженнями лівих підколінних вен і артерії з наступним розвитком гострої крововтрати, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя, від якої ОСОБА_13 помер на місці події.

Причиною смерті потерпілого ОСОБА_13 стала одиночна сліпа колото-різана рана у проекції лівої підколінної ямки, яка супроводжувалася пошкодженнями лівих підколінних вен і артерії з наступним розвитком гострої крововтрати.

При цьому, органами досудового розслідування дії ОСОБА_11 за вказаним епізодом кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині за таких обставин (відтворюється дослівно): 15 грудня 2015 року, приблизно о 05 годині 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля зупинки громадського транспорту «пр. Ювілейний», що по вулиці Задніпровській, 9-А у місті Запоріжжі, спровокував бійку з ОСОБА_13 . У ході бійки з останнім, ОСОБА_11 , маючи умисел на вбивство ОСОБА_13 через раптово виниклі неприязнені відносини, власним ножем, який носив при собі, наніс ОСОБА_13 чисельні удари, спричинивши згідно з висновком експерта №4093 від 13.01.2016 р., дві різані та десять колото-різаних ран в області нижніх кінцівок, а саме: а) в області правої нижньої кінцівки: рану на внутрішній поверхні правого стегна, рану на передній поверхні правого стегна, рану на зовнішній поверхні правого стегна; б) в області лівої нижньої кінцівки: три рани на передній поверхні лівого стегна, рану на задньо-зовнішній поверхні лівого стегна, рану у проекції лівої підколінної ямки, рану на задній поверхні лівого стегна, рану на задній поверхні лівої гомілки; в) в лівій сідничній області: рани в лівій сідничній області.

Від спричиненого ОСОБА_11 ушкодження, а саме одиночної сліпої колото-різаної рани у проекції лівого підколінної ямки, яка супроводжувалася пошкодженнями лівих підколінних вен і артерії з наступним розвитком гострої крововтрати, ОСОБА_13 помер на місці. Таким чином, ОСОБА_11 вбив, тобто умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_13 .

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується за ч.3 ст.15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у незакінченому замаху на вбивство двох осіб, за таких обставин (відтворюється дослівно): 15 грудня 2015 року, приблизно о 05 годині 23 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля зупинки громадського транспорту по вулиці Задніпровській, 9-А у м.Запоріжжі, безпосередньо після вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне вбивство двох осіб, використовуючи ніж, який знаходився при ньому, став наносити ОСОБА_15 , який намагався втекти з місця події, удари вказаним ножем у праве стегно. Тим самим, ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_9 згідно з висновком експерта №5216 від 31.12.2015р. дві рани в області правого стегна, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Однак, ОСОБА_11 , довести свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 , до кінця не зміг, з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 втік з місця вчинення злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 за інкримінованим йому органом досудового розслідування обвинуваченням винуватим себе не визнав повністю та пояснив, що до подій, які відбувались 15.12.2015р. постраждалого ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_9 не знав. 15.12.2015р. вночі відпочивав з друзями в нічному клубі «Барсук», що знаходиться в Хортицькому районі м.Запоріжжя. В клубі зустрівся із знайомим ОСОБА_16 , з яким вживав алкогольні напої. Взагалі він випив приблизно 150 грам горілки, що для нього багато, та вважає, що був в стані сильного алкогольного сп`яніння. Вранці, коли нічний клуб закривався, він з ОСОБА_16 вийшли з клубу та направились пішки по вул.Задніпровській м.Запоріжжя в сторону магазина «Сільпо». Він направлявся додому на вул.Новгородську, де мешкає в квартирі разом з бабусею. Куди йшов ОСОБА_16 не знає. Коли проходили мимо територіального центру - ЛОК «Клініка природної медицини», підходили до вхідних дверей ЛОК, де він намагався відшукати друга, але їх в приміщення не пустили. Не заперечує, що у нього в руках в цей час був ніж, який він носив в кармані брюк з метою самозахисту, оскільки боїться собак. Довжина леза ножа приблизно 8-10 см, загострено з однієї сторони.

Після цього вони побачили двох чоловіків, як він потім дізнався, це були ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , які йшли попереду них і дійшли до зупинки громадського транспорту біля магазину «Сільпо». У ОСОБА_16 з ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, після чого між ними на зупинці почалась бійка. Він стояв неподалік, майже поруч, а потім вирішив заступитися за ОСОБА_16 , який вже почав падати під натиском ОСОБА_9 . Він підбіг до них, але ОСОБА_9 , побачивши його, почав убігати, можливо злякався. Він побіг за ОСОБА_9 , наздогнав його через 10-20 метрів від місця початку подій, коли той сам перестав бігти, і двічі вдарив наявним у нього ножем в верхню частину стегна ОСОБА_9 , щоб налякати останнього. Після цього він відразу пішов дворами до своєї подруги ОСОБА_17 , яка мешкає неподалік, де переодягнувся. Ніж викинув по дорозі у дворах. Під час подій був одягнутий в темно-сині джинси, синій гольф, чорну куртку, синю в`язану шапку, чорні кросівки. Всі ці речі залишись в квартирі ОСОБА_17 . Наступного дня його затримали працівники поліції, спричинивши йому тілесні ушкодження.

Також пояснив, що він ОСОБА_13 тілесних ушкоджень не наносив, в бійку з ним не вступав, де перебував ОСОБА_13 під час конфлікту, який відбувався між ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , не бачив. Залишив місце подій відразу після нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Оскільки жодних протиправних дій відносно ОСОБА_13 не вчиняв, просить виправдати його за ч.1 ст.115 КК України, а його дії відносно ОСОБА_9 перекваліфікувати на ч.2 ст. 125 КК України, оскільки наніс останньому лише легкі тілесні ушкодження, наміру його вбивати у нього не було.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 не визнає.

Судом встановлено, що 15.12.2015р. до ЄРДР за №0003636 внесені відомості по факту вбивства ОСОБА_13 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та за №0003635 відомості по факту замаху на вбивство ОСОБА_9 після вбивства ОСОБА_13 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, і проводилось досудове розслідування (т.1 а.с.82-83).

Постановою прокурора від 17.12.2015р. матеріали досудових розслідувань, внесених до ЄРДР за № 003635 та за № 0003636 об`єднані в одне провадження за № 0003635 (т.1 а.с.87-89).

Про підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень повідомлено ОСОБА_11 (т.2 а.с.39-50).

Судом за погодженням з учасниками кримінального провадження під час судового розгляду були досліджені такі докази.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 15.12.2015р., приблизно о 5-й годині ранку, її чоловік ОСОБА_13 пішов на роботу. Приблизно через годину, до неї додому прийшов працівник поліції та повідомив, що її чоловік помер. Приблизно о 06.30 годин вона прибігла на зупинку на вул.Задніпровська м.Запоріжжя, що розташована біля магазину «Сільпо», тіло її чоловіка вже перебувало в машині швидкої допомоги, лікарі повідомили їй, що він помер від ножових поранень. Характеризує чоловіка як порядну людину, який ніколи не проявляв агресії і в конфліктних ситуаціях ніколи участі не приймав. Вона заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 13180,00грн., яка складається з витрат, які вона понесла на поховання чоловіка. Ці витрати на користь ритуальної служби сплатив її син ОСОБА_18 , але гроші на поховання чоловіка надавала вона, оскільки син є студентом та власного доходу немає. Також у зв`язку зі смертю чоловіка їй спричинена моральна шкода, оскільки вона втратила близьку кохану людину, син залишився без батька, в зв`язку з чим зазначала глибоку психічну травму, змінився звичайний спосіб її життя. Моральну шкоду оцінює в 500 000,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_11 до подій не знав, постраждалий ОСОБА_13 його колега по роботі, мешкали в одному будинку в різних під`їздах.

Напередодні подій - 14.12.2015р. ввечері він домовився з ОСОБА_13 зустрітися вранці наступного дня приблизно о 04.50 год. біля під`їздів будинку АДРЕСА_3 , де вони мешкають, щоб разом їхати на роботу на маршрутному таксі.

15.12.2015р. приблизно о 04.53 год. він вийшов зі свого під`їзду та чекав ОСОБА_13 . В його полі зору, на відстані приблизно 25 метрів, через дорогу, був вхід до нічного клубу «Барсук». Був темний час доби, але проїзна частина дороги та зупинка були освітлені вуличними ліхтарями. В цей час побачив, як два молодих парня, які були в стані алкогольного сп`яніння, вийшли з нічного клубу «Барсук» та направились в сторону зупинки на вул.Задніпровська м.Запоріжжя, що розташована біля магазину «Сільпо». Як він потім дізнався в ході досудового розслідування, це були ОСОБА_11 та ОСОБА_16 .

ОСОБА_16 поводився агресивно, бив ногами та руками о паркан, обидва парні поводились розв`язно, мали хитку ходу.

Коли з під`їзду вийшов ОСОБА_13 , вони також пішли в сторону зупинки на вул.Задніпровська. В той час, коли вони з ОСОБА_13 порівнялись з обвинуваченим та ОСОБА_16 , ОСОБА_11 звернувся до них з проханням надати мобільний телефон, щоб комусь зателефонувати, але вони йому відмовили та пішли далі на зупинку.

ОСОБА_11 та ОСОБА_16 шли за ними та також підійшли до зупинки, стояли на тротуарі за зупинкою, продовжували поводитись розв`язно, висловлювались на їх адресу нецензурно. Можливо він з ОСОБА_13 їм щось відповіли, точно не пам`ятає. Коли під`їхало маршрутне таксі, ОСОБА_13 перший зайшов до салону маршрутки, він також почав заходити, але ОСОБА_16 , схопивши його за рукав чи сумку, витягнув з маршрутки.

ОСОБА_11 в цей час стояв в стороні, а ОСОБА_16 будучи агресивно налаштований, спровокував з ним бійку. Він з ОСОБА_16 билися руками, падали, боролись на землі, перемістившись на клумбу за зупинкою. Де в цей час були ОСОБА_11 та ОСОБА_13 не бачив, але розумів, що ОСОБА_13 також вийшов з маршрутки, яка відразу уїхала з зупинки.

ОСОБА_16 наніс йому декілька ударів, зокрема, в підборіддя та по ребрам з лівої сторони. Він також наносив останньому удари та в ході бійки поборов ОСОБА_16 , прижав його до землі, запитавши, чи він заспокоївся, після чого його відпустив.

Коли він піднявся з землі та розвернувся, побачив, що ОСОБА_13 лежить на проїзній частині дорогі по вул.Задніпровська м.Запоріжжя, на зустрічній полосі руху від тротуару, де розпочались події, головою в сторону кільця перехрестя з круговим рухом, на спині, обличчям доверху, а ОСОБА_11 стоїть в ногах ОСОБА_13 , нахилившись до нього. В цей час ударів від ОСОБА_11 . ОСОБА_13 не бачив. Більше нікого на зупинці він не бачив.

Він став підходити до них, не знаючи, що сталось, але маючи намір допомогти ОСОБА_13 та зупинити ОСОБА_11 . Коли підходив до них, почув, як ОСОБА_13 казав «хватит», а ОСОБА_11 просто стояв біля ОСОБА_13 .

Коли він підійшов майже впритул до ОСОБА_19 , то побачив як в його руці блиснув ніж, який був з загостреним лезом довжиною приблизно 5-6 см. ОСОБА_11 став погрожувати йому та направив руку, в якій тримав ніж, в його сторону.

Побачивши ніж та відчувши погрозу, він почав убігати, а ОСОБА_11 побіг за ним. Він відбіг приблизно на 15-20 метрів від місця, де залишився ОСОБА_13 , та зупинився на іншій стороні дороги від зупинки, де розпочинались події. Зупинився тому, що розумів, що ОСОБА_11 припинив за ним бігти приблизно через 10 метрів від початку бігу, а також він став відчувати біль у правому стегні і зрозумів, що поранений. Поранення йому були спричинені обвинуваченим ножем в момент, коли він підійшов до ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , але він відразу цього не зрозумів. У нього були дві рани в праве стегно. Чому ОСОБА_11 зупинився не знає, але вважає, що останній міг його наздогнати та вбити. Коли він убігав від ОСОБА_11 чув, як ОСОБА_16 кричав « ОСОБА_20 , брось нож» або «спрячь нож».

Після того як зупинився та віддихався, побачив, що ОСОБА_13 лежить вже на іншій полосі дороги, ближче до зупинці транспорту. Він став переходити проїзну частину дороги, на який лежав ОСОБА_13 , щоб підійти до нього, і побачив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_16 одночасно з ним, також перейшли на іншу від нього сторону дороги та пішли в сторону будинку АДРЕСА_4 . Він підійшов до ОСОБА_13 , який лежав на проїзній частині дороги, головою до кільця, на правому боці та побачив калюжу крові в його ногах. ОСОБА_13 був непритомний, пульс на його шиї він не відчув. Приблизно о 05.18 год. він викликав швидку. Швидка приїхала приблизно через 10-15 хвилин. Спочатку лікарі не визначились, що ОСОБА_13 помер. Поклали його до машини швидкої, лише потім повідомили, що останній помер. Лікарі швидкої йому також надали першу медичну допомогу.

Претензій до обвинуваченого не має, матеріальну та моральну шкоду йому відшкодовано. При цьому наполягає, що обвинувачений ОСОБА_11 скоїв замах на його життя, оскільки він відчував реальну небезпеку.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_11 знайомі з 2007 року, разом навчались, спілкувались рідко. 14.12.2015р. днем проводив час з братом та друзями, вживали спиртні напої пиво, горілку. Приблизно о 23 годині пішов до бару «Барсук» в Хортицькому районі м.Запоріжжя, де зустрівся з ОСОБА_11 . Разом з ОСОБА_11 в барі був незнайомий йому парень, який пішов з бару раніше. Вони разом вживали горілку, спілкувалися, були там приблизно до 4-ї години ранку 15.12.2015р.

Він був в сильному алкогольному сп`янінні, через що події, які відбувались після виходу з бару, пам`ятає погано. Після бару, разом з ОСОБА_11 вони пішли в сторону зупинки, що розташована біля магазину «Сільпо». Попереду них шли два незнайомі чоловіки, як він потім дізнався, це були ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .

ОСОБА_11 звернувся до них, попросив цигарку або телефон, щоб подзвонити. Чоловіки відмовили. Вони продовжили йти за ними і дійшли до зупинки, де зупинилось маршрутне таксі і чоловіки почали заходити до нього. ОСОБА_13 щось сказав, що ОСОБА_11 не сподобалось, і він витягнув його з маршрутки за куртку. Допускає, що він витягнув з маршрутки ОСОБА_9 , але достовірно ці події не пам`ятає.

Маршрутка уїхала, нікого більше на зупинці не було. Між ним та ОСОБА_9 сталася бійка, обставини якої він майже не пам`ятає, через сильне алкогольне сп`яніння.

Вони наносили один одному удари руками, ножа ні у нього, ні у ОСОБА_9 не було. Лише вдома вранці, коли прокинувся, побачив у себе на обличчі кров, у нього був розбитий ніс.

Де знаходились під час його бійки з ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_11 та ОСОБА_13 не бачив. Коли між ним та ОСОБА_9 бійка припинилась, до них став підходити ОСОБА_11 , побачивши якого, ОСОБА_9 почав убігати, а ОСОБА_11 побіг за ним. Він підійшов до ОСОБА_13 , який лежав на проїзній частині дороги, та почув, як він просив про допомогу. Він бачив калюжу крові в районі ніг ОСОБА_13 . Чому не надав останньому допомогу, пояснити не може.

В цей час побачив, що ОСОБА_11 наздогнав ОСОБА_9 , між ними щось відбулось, але що саме, пояснити не може. Після цього ОСОБА_11 повернувся до нього. Всі події відбувались швидко, декілька хвилин. ОСОБА_11 підійшов до нього та вони відразу розійшлись, він пішов додому.

Ніж у ОСОБА_11 та як відбувався конфлікт між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 він не бачив, сам ножа не мав і тілесні ушкодження ножем нікому не наносив.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2015 року працювала прибиральницею сауни Лікувально-оздоровчого комплексу «Клініка природної медицини», який розташований на вул.Задніпровській в Хортицькому районі м.Запоріжжя, графік роботи з 07.00 годин ранку до 07.00 годин ранку наступного дня, два дня вихідні. Точну дату не пам`ятає, в грудні 2015 року, приблизно о 05.00 годин, в двері комплексу подзвонили, і оскільки охоронця на місці не було, вона підійшла до дверей. Через скло закритих вхідних дверей побачила двох молодих чоловіків в стані сп`яніння, які запитали про наявність вільних саун. Вона відповіла, що вільних саун немає і вони пішли. Достовірно сказати, що один з них був обвинувачений не може, пройшло багато часу.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що він працює охоронцем ЛОК «Клініка природної медицини», його графік роботи з 19.00 годин до 07.00 годин ранку через два дні. 15 грудня 2015 року, приблизно о 05.00 годин ранку, він пішов відкривати двері кабінетів на другому поверсі для прибиральниці. В ЛОК в цей час перебували адміністратор ОСОБА_23 , прибиральниця саун ОСОБА_21 , також в приміщенні сауни були відвідувачі. Коли він через деякий час спустився на перший поверх, адміністратор повідомила, що приходили два чоловіка, через двері розмовляли з ОСОБА_21 , запитували про вільні сауни, але вже пішли. Також пояснив, що над дверима входу до комплексу є камера відеоспостереження.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що вона працює адміністратором ЛОК «Клініка природної медицини». У вказаному ЛОК цілодобово працює сауна та басейн. На ніч вхідні двері закривають на замок, працює дзвінок. В ніч з 14.12.2015р. на 15.12.2015р. вона була на робочому місці. 15.12.2015р. приблизно о 05.00 годин ранку в двері комплексу подзвонили, і оскільки охоронець ОСОБА_22 , тимчасово відійшов від місця чергування, до дверей підійшла чергова ОСОБА_21 , яка розмовляла з відвідувачами, але двері їм не відкрила. Після цього ОСОБА_21 повідомила, що не відкрила двері, оскільки відвідувачі були в стані сп`яніння. Після цього вона подивилась запис з камер відеоспостереження, де у зазначений час було зафіксовано, як двоє молодих чоловіків підходили до дверей ЛОК і в руці у одного з них був ніж.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_11 його друг, знайомі біля 5 років, разом тренувалися, займався боротьбою, періодично спілкувалися. Характеризує його лише з позитивної сторони як талановитого борця рукопашного бою, спокійного та врівноваженого. Напередодні затримання ОСОБА_11 працівниками поліції, дати не пам`ятає, останній йому подзвонив та вони зустрілись приблизно о 17-й годині в «Парку поколінь» м.Запоріжжя. ОСОБА_11 розказав, що він з кимось побився, у нього була гематома біля лівого ока. ОСОБА_11 попросив дати йому в борг 200 грн., але оскільки в той день та час грошей у нього не було, вони зустрілись наступного дня і біля перехрестя вул. Грязнова та просп.Леніна він передав ОСОБА_11 200 грн. В той же день ОСОБА_11 був затриманий працівниками поліції в його присутності, коли вони разом знаходились в таксі.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що в грудні 2015 року він працював барменом в нічному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », його режим роботи тиждень з 18.00 годин до 6.00 годин ранку. Точну дату не пам`ятає, в грудні 2015 року, в клубі відпочивала компанія, в якій був раніше йому незнайомий обвинувачений ОСОБА_11 . Компанія прийшла після опівночі, їх було чоловік п`ять, хтось сидів за столом, а інші за барною стійкою. ОСОБА_11 в основному стояв біля барної стійки, вживав алкогольні напої, рядом з ним перебував якийсь парень, вони спілкувались. Всі були в адекватному стані, поводились ввічливо, перебували в закладі приблизно до 5-ї години ранку. Останніми з закладу уходили ОСОБА_11 та два парня, інших відвідувачів не було.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2015 року вона працювала офіціанткою в нічному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В ніч з 14 на 15 грудня 2015 року була на роботі і бачила в клубі раніше їй незнайомого обвинуваченого ОСОБА_11 , який відпочив з друзями. Вони вживали алкогольні напої, поводились спокійно, порядок не порушували. Розходились відвідувачі по черзі, останніми в клубі залишились ОСОБА_11 і один його друг. Вони пішли з клубу разом приблизно о 5-й годині ранку.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм маршрутного таксі №36 ТОВ «Запоріжтранс». 15.12.2015р. о 05.10 год. він виїхав по маршруту, і приблизно о 05.13 год. здійснив зупинку на вул. Задніпровській біля магазину «Сільпо». На зупинці в цей час перебувало декілька осіб, з яких одна жінка зайшла до салону маршрутного таксі, а двоє чоловіків спочатку зайшли до салону, але відразу вийшли, оскільки хтось з чоловіків на зупинці образливо висловився на їх адресу і, мабуть, це змусило чоловіків вийти. Оскільки був темний час доби він не бачив, куди пішли чоловіки та що стало відбуватись на зупинці, він поїхав за своїм маршрутом.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм маршрутного таксі №36 за маршрутом «Мебельний» - «Діагональний» міста Запоріжжя. 15.12.2015р. о 05.20 годин він виїхав по маршруту, був темний час доби. Біля магазину «Сільпо», напроти зупинки громадського транспорту, майже по центру проїзної частини дороги лежав чоловік, поруч з яким знаходився інший чоловік. В зв`язку з цим, він зупинився, вийшов з машини та побачив, що чоловік, який лежав на дорозі, хрипить, але нічого не каже, а інший намагається йому допомогти. Тілесних ушкоджень у чоловіків він не бачив, але поруч з лежачим чоловіком була велика калюжа крові. Чоловік, який знаходився поруч, пояснив, що вже викликав швидку, але більше нічого пояснювати не став. Після цього він повернувся до машини та поїхав по маршруту.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснила, що вона працює виїзним лікарем Хортицької підстанції Запорізької станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. Точну дату не пам`ятає, в грудні 2015 року, рано вранці, за викликом, яким повідомлено по ножеві поранення чоловіка, вона з бригадою швидкої приїхала на зупинку громадського транспорту на вул.Задніпровська, що розташована біля магазину «Сільпо» та констатувала смерть чоловіка. Швидка на місце подій приїхала приблизно через 10 хвилин після виклику. Тіло чоловіка лежало на проїзній частині дороги. Біля нього був лише один чоловік, більше нікого поруч не було. Як вона потім довідалася, це був ОСОБА_9 , який зробив виклик. Відразу вона встановила, що пульсація у чоловіка, який лежав на дорогі, відсутня, але, щоб переконатись, що настала біологічна смерть (а не клінічна), потрібно було зробити кардіограму. В зв`язку з цим, чоловіка помістили до машини швидкої, зробили кардіограму, зафіксували біологічну смерть, залишились чекати працівників поліції.

На тілі чоловіка, якого перенесли до машини швидкої допомоги, виявили ножеві поранення різної величини на ніжних кінцівках, приблизно 13 поранень, за характером колото-різані. Поранення були на стегнах, під коліном, на області голені. Інший чоловік - ОСОБА_30 також був оглянутий, мав на ногах незначні поранення ножем, які не є життєво небезпечними, він сторонньої допомоги не потребував.

ОСОБА_9 їм пояснив, що сталася бійка, учасниками якої був він, його товариш, та двоє незнайомих йому хлопців, які покинули місце подій. Останні були в стані алкогольного сп`яніння, поранення наносились ножем.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з ОСОБА_11 приблизно два роки, співмешкала з ним останні 6 місяців перед його затриманням. Вони мешкали в її квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , але ОСОБА_11 не завжди ночував вдома, що між ними оговорювалось заздалегідь. 14.12.2015р. ОСОБА_11 повідомив їй, що буде зустрічатись з друзями, не прийде ночувати, а прийде вранці. Вона перебувала вдома, у неї хворіла дитина.

15.12.2015р. приблизно о 7-й годині ранку ОСОБА_11 прийшов додому, вона відкрила йому двері і відразу пройшла до кімнати, де був її син. Вони не спілкувалися, але бачила, що у ОСОБА_11 була кров над лівою бровою. Він був в стані сп`яніння, але поводився спокійно, його одяг був чистий, в руках у нього нічого не було, ніж у нього вона не бачила, був одягнутий в темну кожану куртку та сині брюки. Приблизно через півтори години ОСОБА_11 пішов з квартири, більше вони не спілкувалися.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що він знає обвинуваченого ОСОБА_11 з 2009 року. До 2014 року він був його тренером з рукопашного бою. Характеризує його з позитивної сторони, як врівноважену та неконфліктну людину, як наполегливого, успішного та авторитетного спортсмена, який був неодноразовим призером турнірів з рукопашного бою. Вказує на вміння ОСОБА_11 контролювати свої емоції, аналізувати свої дії та приймати рішення. Зі слів ОСОБА_11 знає про склад його родини, нормальні відносини в сім`ї. Йому не відомо, що ОСОБА_11 вживає чи зловживає алкогольними напоями, ніколи в стані сп`яніння його не бачив та не допускає цього. Враховуючи його гарні фізичні навички та підготовку, в разі конфліктної ситуації, ОСОБА_11 зміг би припинити протиправні дії інших осіб без застосування ножа.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснила, що вона приймала участь в даному кримінальному провадженні під час здійснення досудового розслідування в групі слідчих Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Точну дату не пам`ятає, в грудні 2015р., наступного дня після вчинення злочину за даним кримінальним провадженням, до неї надійшла оперативна інформація про те, що під час супроводу та затримання підозрюваного у вчиненні даного злочину, у дворі будинків в районі перехрестя просп.Металургів та просп.Леніна м.Запоріжжя, останній викинув у сміттєві контейнери якийсь пакунок. В зв`язку з цим, вона виїхала у вказаний район та у дворі будинків, на які вказали оперуповноважені, провела огляд місця, виявила та вилучила у одному з сміттєвих баків полімерний пакет з написом «Карі», в якому знаходилась пара чоловічого взуття мокасини чорного кольору.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні пояснив, що він працює оперуповноваженим карного розшуку ГУНП в Запорізькій області. Точної дати не пам`ятає, в холодну пору року, він приймав участь в якості члена групи, якій була поставлена задача виявлення та затримання підозрюваного в тяжкому злочині. Під час пішого спостереження за підозрюваним, у дворі будинку АДРЕСА_6 , було зафіксовано, що підозрюваний, яким є ОСОБА_11 , проходячи з іншим чоловіком через вказаний двір, викинув в сміттєвий бак згорток, який до цього ніс в руці. Про вказані обставини було повідомлено іншу оперативну групу, за підозрюваним було продовжено спостереження, в ході якого встановлено, що підозрюваний з чоловіком сіли до автомобілю таксі, в якому в подальшому підозрюваний ОСОБА_11 був затриманий.

Згідно даних, які містяться в проколі огляду місця події від 15.12.2015р. з фототаблицею та схемою до нього (т.1 а.с.113-137), було проведено огляд ділянки місцевості, яка являє собою ділянку проїзної частини з асфальтовим покриттям, розташовану на початку зупинки громадського транспорту «Сільпо», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Задніпровська, 9-А, та навпроти магазину «Комп`ютерний всесвіт», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Задніпровська, 48.

В ході огляду виявлено на відстані приблизно 30 см. від краю бордюру групу плям рясного нашарування речовини бурого кольору (РБК) та слідами від протектора автомобільних шин (об`єкт №2), та умовно, в центральній частині зазначеної групи плям РБК, на асфальтовій поверхні виявлено шапку в`язану сірого кольору, на ніжній частині якої мається симетрично розташовані полоси білого кольору з нашаруванням РБК (об`єкт №1). На відстані 1,5 м. від групи плям РБК, на умовно-центральній частині проїзної частини, виявлено запальничку чорного кольору «ВІС» зі слідами пошкодженого корпусу (об`єкт №3).

Крім того, в ході проведення огляду прилеглої території, безпосередньо біля навісу зупинки громадського транспорту «Сільпо», з правого боку від комплексу зупинки виявлено групу РБК у вигляді трьох, незалежно розташованих одна від одної крапель (об`єкт №4): крапля 1 від зупинкового комплексу розташована на відстані 95 см. вправо; крапля 2 130 см. вправо; крапля 3 - 145 см. вправо. Між краплею 1 і 2 відстань 65 см., між краплею 2 і 3 90 см.

З боку протилежно розташованого заїзду для автомобільного транспорту, де також мається необладнана зупинка громадського транспорту, яка розташована паралельно до житлового будинку №48 по вул.Задніпровська в м.Запоріжжя, на проїзній частині з асфальтним покриттям, зліва від зазначеної зупинки, виявлено розмиту групу плям РБК розміром 40х60 см.(об`єкт №5).

В ході огляду вилучено шапку в`язану сірого кольору з трьома полосами білого кольору з нашаруванням РБК (поміщена в картонну коробку), запальничку пластикову чорного кольору «ВІС» зі слідами пошкодженого корпусу (поміщена в паперовий конверт) та змиви РБК (поміщені в 15 паперових конверти).

Згідно даних, які містяться в проколі огляду місця події від 15.12.2015р. з фототаблицею до нього (т.1 а.с.138-150), було проведено огляд автомобілю «ГАЗель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з розпізнавальними знаками «Швидкої медичної допомоги», який розташований на проїзній частині біля бордюру в напрямку вулиці Ентузіастів по вул.Задніпровська у м.Запоріжжя. Праворуч автомобілю розташована будівля магазину «Сільпо» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Задніпровська, 9-а; позаду на відстані 40 м. - зупинка транспорту.

У автомобілі на кушетці виявлено труп чоловічої статі. Особу трупу встановлено як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На трупі одягнуто: куртка чорна синтетична, светр сірий ПШ, брюки джинсові сині, труси сині ХБ, шкарпетки чорні ПШ, туфлі чорні шкіряні. В карманах одягу виявлено та вилучено: паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер та свідоцтво про страхування на ім`я ОСОБА_13 ; пачку цигарок та запальничку; банківську картку для виплат «ПриватБанку»; ключі; 2 купюри по 20 грн. з нашаруванням РБК. Грошові купюри упаковані в паперовий пакет. Інші речі упаковані у полімерний пакет.

На трупі ОСОБА_13 виявлено: на передній поверхні стегна лівого, рана невизначеної форми розмірами 4,5х2,5 см; на зовнішній поверхні лівого стегна у лівій третині рана невизначеної форми розміром 3х1,5 см.; на передній поверхні лівого стегна у верхній третині рана невизначеної форми 6х2,7 см.; на зовнішній поверхні лівого стегна у серединній третині рана веретеноподібної форми розміром 6х2 см.; на задньо-зовншній поверхні лівого стегна у нижній третині рана веретеноподібної форми розміром 5,5х2 см.; на задній поверхні лівого стегна у верхній третині рана веретеноподібної форми розміром 6,5х1 см.; на лівій сідниці рана невизначеної форми розміром 16х2 см.; на передній поверхні правого стегна у верхній третині рана невизначеної форми розміром 2,5х1,5 см.; на зовнішній поверхні правого стегна рана веретеноподібної форми розміром 2,5х0,7 см.; на внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині рана невизначеної форми розміром 1х0,5 см. Інших видимих ушкоджень не виявлено. Кістки тулубу, черепа на дотик цілі.

Згідно даних, які містяться в проколі огляду трупа від 15.12.2015р. з фототаблицею до нього (т.1 а.с.151-155), на трупі ОСОБА_13 , під час огляду були виявлені тілесні ушкодження, а саме 12 ран:
рана №1 - на передній поверхні в верхній треті лівого стегна на відстані 89 см від підошовної поверхні стоп, довжиною 5 см., глибиною в товщі м`яких тканей 5 см.;
рана №2 на висоті 72 см від підошовної поверхні стоп та 8,5 см. нижче попередньої, довжиною при зведених краях 3,5 см., з раневим каналом 6,5 см.;
рана №3 на відстані 69 см. від підошовної поверхні стоп, довжиною при зведених краях 7 см., глибина рани - 8 см. Усі три рани на передній поверхні лівого стегна;
рана №4 на задньо-зовнішній поверхні лівого стегна, на відстані 65 см. від підошовної поверхні стоп, довжиною при зведених краях 6 см., з раневим каналом довжиною 8 см.;
рана №5 аналогічна рані №4, на відстані 57 см. від підошовної поверхні стоп, довжиною при зведених краях 5,5 см., з раневим каналом глибиною 12 см.;
рана №6 на задній поверхні сідниці, у верхнього краю верхнього внутрішнього квадранту, на відстані 93 см. від підошовної поверхні стоп, довжиною 1,9 см., з раневим каналом глибиною 5 см.;
рана №7 на рівні верхнього зовнішнього та нижнього внутрішнього квадрантів лівої сідничної області, на відстані 82 см. від підошовної поверхні стоп, довжиною при зведених краях 20 см., глибина рани в області кінців в межах шкіри до 0,2 см., в середній часті до 1 см. в межах підшкірно-жирової клітковини;
рана №8 горизонтально на задній поверхні лівого стегна, на відстані 71 см. від підошовної поверхні стоп, довжиною при зведених краях 8 см., глибиною раневого каналу біля 1,5 см., дном рани є підшкірно-жирова клітковина;
рана №9 на задній поверхні лівої голені, на висоті 29 см. від підошовної поверхні стоп, V-образної форми, поверхнева, довжиною складових по 5 см, глибиною 0,2 см.;
рана №10 на внутрішній поверхні правого стегна, на висоті 59 см. від підошовної поверхні стоп, довжиною при зведених краях 1,5 см., в межах шкіри та підшкірної клітковини;
рана №11 на передній поверхні правого стегна, на висоті 70 см. від підошовної поверхні стоп, довжиною 3 см, глибиною 6 см.;
рана №12 на зовнішній поверхні правого стегна, на висоті 64 см. від підошовної поверхні стоп, довжиною при зведених краях 2,8 см., глибиною 4 см.
В ході огляду трупу ОСОБА_13 було вилучено одяг останнього : куртку, светр, брюки, пару туфель, а також зрізи вільних кінців нігтьових пластин, змиви з рук, зразки волосся, відбитки капілярних візерунків рук.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 4093 від 16.12.2015р. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок нападу з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень. Причина смерті гостра крововтрата, множинні сліпі колото-різані поранення нижньої лівої кінцівки з ушкодженням підколінних артерій та вени (т.1 а.с.193).

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 № 4093, яка була розпочата 15.12.2015р. і закінчена 13.01.2016р., (т.1 а.с.194-201) смерть ОСОБА_13 настала від одиночної сліпої колото-різаної рани у проекції лівої підколінної ямки, яка супроводжувалася пошкодженнями лівих підколінних вен і артерії з наступним розвитком гострої крововтрати, яка в даному випадку і стала безпосередньою причиною смерті. Це підтверджується наявністю власне рани в указаній ділянці, наявністю ознак рясної кровотечі з останньої, характеристиками та направленням раневого каналу, пошкодженням лівих підколінних артерії та вени, ознаками крововтрати.

Під час експертизи виявлені 12 ран, а саме:

а) в області правої нижньої кінцівки: рану (№10) на внутрішній поверхні правого стегна, рану (№11) на передній поверхні правого стегна, рану (№12) на зовнішній поверхні правого стегна;

б) в області лівої нижньої кінцівки: три рани (№1,2,3) на передній поверхні лівого стегна, рану (№4) на задньо-зовнішній поверхні лівого стегна, рану (№5) у проекції лівої підколінної ямки, рану (№8) на задній поверхні лівого стегна, рану (№9) на задній поверхні лівої гомілки;

в) в лівій сідничній області: рани (№6,7) в лівій сідничній області.

Усі ушкодження у постраждалого прижиттєвого походження, виникли незадовго до його смерті в дуже короткий проміжок часу, що не дозволяє виказатись о послідовності їх спричинення.

Рана у проекції лівої підколінної ямки (№5), яка супроводжується пошкодженнями лівих підколінних артерії і вени у живих осіб кваліфікувалась би, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя і в даному конкретному випадку перебуває в прямому причинному зв`язку зі смертю, що настала. Довжина раневого каналу даної рани складає 12 см. Направлення раневого каналу зліва направо і ззаду наперед по відношенню до нормального вертикального положення тіла постраждалого.

Усі інші рани в області нижніх кінцівок і в лівій сідничній області за життя постраждалого кваліфікувалось би як легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Самі по собі ці пошкодження в прямому причинному зв`язку із смертю не перебувають, але, беззаперечно, в сукупності приймали участь у розвитку крововтрати.

Морфологічні характеристики ран, результати медико-криміналістичної експертизи кожного лоскута з області лівого стегна з раною свідчать про те, що всі ушкодження (крім рани №9 на задній поверхні лівої голені та №7 в лівій сідничній області) спричинені плоским однозагостренним колючо-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа, який має обушок та лезо з максимальною шириною поринулої частини клинка біля 20-23 мм. Рани №7,9 утворилися внаслідок не колючо-ріжучого, а ріжучого впливу аналогічного знаряддя.

Ушкоджень, спричинених при ударах руками, обутими ногами, тупими предметами, колотих та рублених ран, при експертизі трупу ОСОБА_13 не виявлено.

Колотих та рублених пошкоджень не виявлено.

Локалізація та морфологічні особливості ушкоджень свідчать, що постраждалий в момент спричинення йому ушкоджень, знаходився по відношенню до нападника більше лівою поверхнею тіла.

Морфологічні особливості всіх виявлених ушкоджень не виключають можливості їх спричинення одним і тим же предметом.

Пошкодження, виявлені на одязі та тілі трупа постраждалого практично співпадають.

Час з моменту спричинення ушкоджень постраждалому до моменту його смерті могло б складати від декількох мінут до декількох десятків мінут.

Посмертних пошкоджень в ході судово-медичної експертизи трупа не виявлено.

Постраждалий після спричинення йому усіх ушкоджень міг здійснювати активні цілеспрямовані дії нетривалий час до моменту порушення свідомості (приблизно 10-15 хвилин з моменту спричинення рани з пошкодженням лівих підколінних вени та артерії).

В крові ОСОБА_13 за результатами судово-токсикологічної експертизи виявлено 1,0 проміле етилового алкоголю. Не виявлено метилового, пропилових, бутилових, амилових алкоголів. Вказана концентрація етилового алкоголю в крові за життя могла б відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Зріст тіла трупа ОСОБА_13 167 см., кров ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_34 роз`яснив свій висновок №4093 від 13.01.2016р., показавши, що після отриманих тілесних ушкоджень постраждалий ОСОБА_13 міг прожити короткий проміжок часу, що обчислюється від кількох до кількох десятків хвилин. Смертельна рана у ОСОБА_13 була одна рана №5у проекції лівої підколінної ямки, яка супроводжувалася пошкодженнями лівих підколінних вени і артерії з наступним розвитком гострої крововтрати, у живих осіб кваліфікувалась би, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя і в даному конкретному випадку перебуває в прямому причинному зв`язку зі смертю, що настала. Усі ушкодження у постраждалого прижиттєвого походження, виникли незадовго до його смерті від колючо-ріжучого предмета, яким міг бути ніж. Крім колото-ріжучої рани №5 у проекції лівої підколінної ямки, всі інші рани в області нижніх кінцівок і в лівій сідничній області за життя постраждалого кваліфікувались би як легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Самі по собі ці пошкодження в прямому причинному зв`язку із смертю не перебували, але, беззаперечно, в сукупності могли приймати участь у розвитку крововтрати з урахуванням індивідуальних фізичних особливостей людини. Постраждалий та нападаючий в момент подій скоріш за все переміщувались і змінювали своє розташування відносно один до одного, що випливає з локалізації та характеру поранень, які знаходяться з різних боків, в різних частинах ніг. В момент нападу постраждалий здебільшого знаходився до нападаючого лівою частиною тіла. Усі органи людини є життєво-важливими, в ногах та в інших органах знаходяться судини, пошкодження яких за певних обставин без надання медичної допомоги може призвести до смерті. Відповісти на питання, чи цілеспрямовано був нанесений удар в підколінну ямку, він не може, це не його компетенція, але вважає, що таке поранення завдати непросто.

Згідно даних протоколу огляду від 16.12.2015р. в присутності ОСОБА_16 , проведено огляд добровільно виданих ОСОБА_16 речей, а саме одягу в якому він був одягнутий: куртку зеленого кольору, светр, брюки бежевого кольору, кросівки сірого кольору. Зазначені речі вилучені. (т.1 а.с.162-164).

Згідно протоколу обшуку від 16.12.2015р., в ході обшуку, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.12.2015р., в квартирі АДРЕСА_7 , яка належить на справі спільної сумісної власності ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , виявлено та вилучено: зі стільця у кімнаті, розташованій прямо від входу - кофту спортивну сірого кольору з капюшоном та слідами нашарування речовини бурого кольору; з полиці у ванній кімнаті шорти сірого кольору зі слідами РБК; з пральної машини в ванній кімнаті шкарпетка та футболка (т.1 а.с.165-170).

Згідно протоколу обшуку від 16.12.2015р. з фототаблицею до нього, в ході обшуку, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.12.2015р., в квартирі АДРЕСА_8 , яка належить на справі спільної сумісної власності ОСОБА_11 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , виявлено та вилучено 10 штук ножів (т.1 а.с.174-182).

Згідно протоколу огляду від 16.12.2015р. з фототаблицею до нього, на ділянці місцевості, яка розташована напроти під`їзду №5 будинку АДРЕСА_6 , у 5-му сміттєвому баці чорного кольору, виявлено та вилучено пакет білого та рожевого кольору з написом «Kari», в якому знаходиться пара чоловічих мокасинів, виготовлених із заміненої шкіри із написом «RONZO» зі слідами РБК (т.1 а.с.156-161).

Вказані чоловічі мокасині постановою слідчого від 29.03.2016р. визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні (т.2 а.с. 186-188) та були оглянуті в ході судового розгляду. В ході огляду взуття в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_11 заперечив, що вказані мокасини належать йому і він їх викинув.

Згідно висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_9 №5216 від 31.12.2015р. (т.1 а.с.202-203) дві рани в області правого стегна у ОСОБА_9 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Ці ушкодження утворились від дії предмета, який має ріжучі властивості, в передні відділи правого стегна. Давність ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи (15.12.2015р.).

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_11 № 5128 від 24.12.2016р. (т.1 а.с.204-205), закритий перелам венечного відростку правої ліктьової кості без зміщення кісткових фрагментів, крововилив на правому плечі з переходом на праве передпліччя у ОСОБА_11 в сукупності кваліфікуються як пошкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечними для життя, але потягли за собою тривалий розлад здоров`я, понад 21 день. Садна на лобі, біля основи 5-го пальця правої кісті, біля основи 3,4,5-го пальців лівої кісті, в проекції обох колінних суглобів, крововилив навколо правого ока, крововилив на білковій оболонці правого ока у ОСОБА_11 як окремо, так і в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Ушкодження утворились від дії тупих предметів. Давність утворення не суперечить строкам, вказаним ОСОБА_11 (16.12.2015р.)

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №2866 від 25.12.2015р. (т.1 а.с.206) рідка кров ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №2867 від 25.12.2015р. (т.1 а.с.207) рідка кров ОСОБА_16 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А ізосерологічної системи АВ0.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №2868 від 25.12.2015р. (т.1 а.с.208) рідка кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А ізосерологічної системи АВ0.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №374 від 23.02.2016р. (т.1 а.с.210-213) на шапці (об`єкт №1) в змивах І, ІІ, V з МП (об`єкти 2,3,6) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А та Н з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0 в об`єктах 1, 3. Такий результат міг бути отриманий за рахунок групи крові особи (осіб) групи А з супутним антигеном Н системи АВ0, в тому числі крові ОСОБА_13 та/або ОСОБА_11 , при наявності в останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.

Походження крові від потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 виключається.

В змиві ІV з МП (об`єкт № 5) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В та Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з супутним антигеном Н системи АВ0, в тому числі від потерпілого ОСОБА_9 та/або свідка ОСОБА_16 , при наявності в останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.

В змиві ІІІ з МП (об`єкт №4) встановлена наявність крові людини та виявлені антигені А,В та Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає як походження крові від особи (осіб) групами АВ з супутним антигеном Н системи АВ0, так і змішування крові осіб з різною груповою характеристикою за системою АВ0, в тому числі змішувані крові від потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_16 та підозрюваного ОСОБА_11 , при наявності у двох останніх тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №375 від 29.02.2016р. (т.1 а.с.215-217) на парі черевиків (мокасинів) (об`єкти №№1-2) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А та Н з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0. Такий результат міг бути отриманий за рахунок крові особи (осіб) групи А з супутним антигеном Н системи АВ0, в тому числі крові потерпілого ОСОБА_13 та/або підозрюваного ОСОБА_11 , при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.

Походження крові від потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 виключається.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №481 від 02.03.2016р. (т.1 а.с.219-222) на речах потерпілого ОСОБА_13 : куртці (об`єкт №№1-4), светрі (об`єкт №5), брюках джинсових (об`єкт №6) та парі туфель (об`єкти №№7-8) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А та Н з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0 в об`єктах №№1,3-8. Такий результат міг бути отриманий за рахунок крові особи (осіб) групи А з супутним антигеном Н системи АВ0, в тому числі крові потерпілого ОСОБА_13 та/або підозрюваного ОСОБА_11 , при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.

Походження крові від потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 виключається.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №376 від 29.02.2016р. (т.1 а.с.224-227) на речах свідка ОСОБА_16 : светрі (об`єкти №№1-2), брюках (об`єкт №3), куртці (об`єкт №№4-5) та лівому кросівку (об`єкт №7) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В та Н з ізогемаглютинином анти-А ізосерологічної системи АВО в об`єктах №№2,5. Такий результат міг бути отриманий за рахунок крові особи (осіб) групи В з супутним антигеном Н системи АВ0, в тому числі крові потерпілого ОСОБА_9 та/або самого свідка ОСОБА_16 , при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.

Походження крові від потерпілого ОСОБА_13 та підозрюваного ОСОБА_11 виключається.

В об`єкті №6 на правому кросівку ОСОБА_16 наявності крові не встановлена.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №378 від 01.03.2016р. (т.1 а.с.229-232) на кофті спортивній підозрюваного ОСОБА_11 (об`єкти №№3,5) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А та Н з ізосерологічної системи АВ0 що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з супутним антигеном Н системи АВ0, в тому числі від потерпілого ОСОБА_13 та/або підозрюваного ОСОБА_11 , при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.

Походження крові від потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 виключається.

На футболці підозрюваного ОСОБА_11 (об`єкт №1), шкарпетці (об`єкт №2), кофті спортивній (об`єкт №4), на шортах (об`єкт №№6-7) наявність крові не встановлена.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №380 від 15.02.2016р. (т.2 а.с.12) в двох змивах з рук ОСОБА_11 (об`єкти №№1,2) наявність крові не встановлена.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №379 від 15.02.2016р. (т.2 а.с.14) в двох змивах з рук ОСОБА_16 (об`єкти №№1,2) наявність крові не встановлена.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №381 від 17.02.2016р. (т.2 а.с16-18) в двох змивах на марлевих тампонах з рук ОСОБА_13 (об`єкти №№1,2) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А та Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0 з супутним антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_13 та/або ОСОБА_11 , при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею.

Походження крові від потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 виключається.

Згідно висновку судово-медичної цитологічної експертизи №112 від 10.03.2016р. (т.1 а.с.234-236) при судово-цитологічному досліджені запальнички (об`єкт №1) знайдена кров людини, статева приналежність якої не встановлена у зв`язку з відсутністю в препаратах клітин крові необхідних для статевого диференціювання. При встановленні групової приналежності знайденої крові, виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0 з ізогемаглютинином анти-В, як у самого потерпілого ОСОБА_13 . Походження крові від ОСОБА_11 не виключається, при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Походження крові від ОСОБА_9 та ОСОБА_16 виключається.

Згідно висновку судово-медичної цитологічної експертизи №95 від 29.02.2016р. (т.2 а.с.20-21) при судово-цитологічному дослідження піднігтьового вмісту ОСОБА_11 (об`єкти №№1,2) крові та клітин придатних для дослідження не знайдено.

Згідно висновку судово-медичної цитологічної експертизи №94 від 29.02.2016р. (т.2 а.с.23-25) при судово-цитологічному дослідження піднігтьового вмісту ОСОБА_13 (об`єкти №№1,2) знайдена кров людини, статева приналежність якої не встановлена в зв`язку з відсутністю в препаратах клітин крові необхідних для статевого диференціювання . При встановленні групової приналежності знайденої крові, виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) групи А з ізогемаглютинином анти-В, як у самого потерпілого ОСОБА_13 . Походження крові від ОСОБА_11 не виключається, при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Походження крові від ОСОБА_9 та ОСОБА_16 виключається.

Згідно висновку судово-медичної цитологічної експертизи №96 від 29.02.2016р. (т.2 а.с.27-28) при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту ОСОБА_16 (об`єкти №№1,2) крові та клітин придатних для дослідження не знайдено.

Згідно висновку дактилоскопічної експертизи №219-д від 08.02.2016р. з фототаблицею до нього (т.1 а.с.239-243) на поверхнях десяти ножів, які були вилучені при проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , сліди папілярних узорів рук не виявлені.

Згідно висновку судово-медичної цитологічної експертизи №111 від 04.03.2016р. (т.1 а.с.245-247) при судово-цитологічному досліджені клинків десяти ножів І-Х (об`єкти №№1-10) крові та клітинних накладень не знайдено.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 29.03.2016р. з доданим DVD-R диском з відеозаписом, в присутності понятих, за участю свідка ОСОБА_16 , проведено слідчий експеримент із фіксуванням на відеокамеру та флеш-носій пам`яті (т.1 а.с.248-249).

Відеозапис вказаного слідчого експерименту був відтворений в ході судового розгляду. В ході слідчого експерименту ОСОБА_16 розказав, а потім показав на місці подій про обставини, свідком яких він був 15.12.2015р., повідомивши ті ж обставини, про які розказав в ході судового розгляду.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 17.02.2016р., з доданим DVD-R диском з відеозаписом та схемою, в присутності понятих, за участю потерпілого ОСОБА_9 , проведено слідчий експеримент із фіксуванням на відеокамеру та флеш-носій пам`яті (т.2 а.с.1-4).

Відеозапис вказаного слідчого експерименту був відтворений в ході судового розгляду. Згідно даних відеозапису ОСОБА_9 докладно розказав, а потім показав на місці подій про обставини вчинення ОСОБА_11 відносно нього та ОСОБА_13 протиправних дій, повідомивши ті ж обставини, про які розказав в ході судового розгляду.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2015р. серед чотирьох зображень чоловічих облич, у присутності двох понятих, потерпілий ОСОБА_9 впізнав на фото №3 ОСОБА_16 , як особу, з яким у нього безпосередньо 15.12.2015р. приблизно о 05 годині, перебуваючи на зупинці громадського транспорту вул.Задніпровська 9А в м.Запоріжжя, виник конфлікт (т.2 а.с.5-7).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2015р. серед чотирьох зображень чоловічих облич, у присутності двох понятих, потерпілий ОСОБА_9 впізнав на фото №1 ОСОБА_11 , як особу, який 15.12.2015р. приблизно о 05 годині, перебуваючи на зупинці громадського транспорту вул.Задніпровська 9А в м.Запоріжжя, наніс йому тілесні ушкодження, а саме поранення у стегно (т.2 а.с.8-10).

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 06.01.2016р. з додатками до нього - DVD-R диском з відеозаписом та фотознімками, на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2015р., в приміщенні Центру природної медицини, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Задніпровська, 5Б, оглянуто та вилучено відеозапис від 15.12.2015р. з камер відеоспостереження зовнішнього периметру Лікувально-оздоровчому комплексі «Клініка природної медицини» (т.1 а.с.183-190).

Вилучений відеозапис камери відеоспостереження зовнішнього периметру Лікувально-оздоровчому комплексі «Клініка природної медицини» у період часу з 04.30 годин до 05.15 годин 15.12.2015р., був відтворений в ході судового засідання. На відеозаписі зображені дві особи ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , що обидва не заперечували в судовому засіданні. В руках у ОСОБА_11 вбачається предмет, схожий на ніж.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №16 від 18.01.2016р. ОСОБА_11 у період здійснення інкримінованого йому правопорушення розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у теперішній час. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення та у теперішній час ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, під час здійснення інкримінованого йому правопорушення перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. З урахуванням емоційного стану, індивідуально-психологічних відмінностей особистості та рівня розумового розвитку може правильно сприяти обставини, які мають значення для справи та давати по ним відповідні показання. Здатний правильно розуміти характер та значення скоєних з потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_9 дій. З урахуванням індивідуально-психологічних відмінностей та емоційного стану ОСОБА_11 у ситуації, що досліджується, також міг чинити опір їх діям. У індивідуально-психологічних проявах не виявлено змін емоційного стану, які виникли внаслідок певних обставин по кримінальному провадженню та які заважають ОСОБА_11 в його активному соціальному функціонуванні, як особистості. ОСОБА_11 міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом у даний час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с.29-38).

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що під час судового розгляду даного кримінального провадження не знайшла свого підтвердження кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство, та ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України як незакінчений замах на вбивство двох осіб.

Суд вважає, що в діях останнього маються ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (епізод з ОСОБА_13 ), та ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я (епізод з ОСОБА_9 ). До такого висновку суд приходить, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Оцінивши безпосередньо досліджені судом докази, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено з дотриманням норм процесуального законодавства після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, уповноваженими посадовими особами, з дотриманням правил та процедур, встановлених для проведення слідчих дій. Суд вважає здобуті в ході досудового розслідування докази належними та допустимими, тому приймає їх за основу при винесенні вироку. Жодних доводів щодо неналежності та недопустимості вищевказаних доказів сторона захисту в ході судового розгляду не заявляла.

Однак, суд вважає, що органами досудового розслідування та стороною обвинувачення вищевказані докази оцінені неналежним чином, неповно та необ`єктивно, що потягло невірну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_11 .

При ухваленні вироку суд приймає до уваги показання безпосередніх очевидців подій - потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_16 , а також потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 (працівники ЛОК «Клініка природної медицини»), ОСОБА_25 , ОСОБА_26 (працівники клубу «Барсук»), ОСОБА_40 , ОСОБА_27 (водії маршрутного таксі №36), ОСОБА_29 (лікар швидкої медичної допомоги, яка оглядала труп ОСОБА_13 ), ОСОБА_17 (подруга ОСОБА_11 ), ОСОБА_24 (друг ОСОБА_11 ), ОСОБА_41 (тренер ОСОБА_11 ), ОСОБА_42 (слідчого), ОСОБА_33 (оперуповноважений карного розшуку). Показання вказаних осіб в сукупності підтверджують обставини, що передували вчиненню подій, а також поведінку учасників до, в момент та після подій, обстановку подій та настання певних негативних наслідків, виявлення речових доказів.

Також при ухваленні вироку суд приймає до уваги досліджені письмові докази протоколи огляду місця події, предметів, трупу, висновки судово-медичних, імунологічних, цитологічних, дактилоскопічної, судово-психіатричної експертиз, протоколи слідчих експериментів, протоколи впізнання особи за фотознімками, протоколи обшуку, протокол тимчасового доступу до речей та документів, постанови про визнання речовими доказами, які містять відомості щодо обставин вчинення протиправних діянь, слідів злочину, виявлених речових доказів, причетності до подій обвинуваченого ОСОБА_11 .

Відомості, які містяться в цих доказах узгоджуються між собою та є достатніми для доведення обставин, передбачених ст. 91 КПК України.

Даючи власну оцінку дослідженим доказам, суд виходить з того, що критерієм розмежування складів злочинів, передбачених ст. 115 КК України та ч. 2 ст. 121 КК України, є суб`єктивна сторона ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій (вина). В разі умисного вбивства умислом винного охоплюється позбавлення потерпілого життя, а в разі умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, має місце умисел на заподіяння лише тілесних ушкоджень, тоді як смерть потерпілого не охоплюється умислом обвинуваченого.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Вирішуючи питання про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_11 відносно ОСОБА_13 , суд враховує, що мотивом протиправних умисних дій з його боку став словесний конфлікт між ним і ОСОБА_16 , з однієї сторони, та ОСОБА_13 і ОСОБА_9 , з іншої, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_11 і виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .

При цього суд враховує, що ОСОБА_11 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, який змінює нормальне протікання психофізіологічної діяльності, підвищую емоційність сприйняття, імпульсивне реагування, полегшує здійснення асоціальних форм поведінки, що, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №16 від 18.01.2016р., і вплинуло на його поведінку в даній конфліктній ситуації.

Наявність вказаного конфлікту в судовому засіданні фактично не оспорював сам обвинувачений ОСОБА_11 , заперечуючи лише свою участь у ньому, та підтвердили потерпілий ОСОБА_9 і свідок ОСОБА_16 . При цьому, останні вказали, що словесний конфлікт переріс в бійку між потерпілим ОСОБА_9 і свідком ОСОБА_16 , між обвинуваченим ОСОБА_11 та померлим ОСОБА_13 .

Зокрема, наявність бійки між потерпілим ОСОБА_9 і свідком ОСОБА_16 підтверджується протоколом огляду місця події ділянки місцевості біля зупинки громадського транспорту на вул. Задніпровська, де виявлені сліди крові, яка згідно висновку судово-імунологічної експертизи №374 від 23.02.2016р. може належати як потерпілому ОСОБА_9 , так і свідку ОСОБА_16 за наявності у них зовнішніх кровотеч. Наявність тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею у свідка ОСОБА_16 підтверджується як його поясненнями (був розбитий ніс), так і поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , який вказував на обоюдну бійку, в ході якої він виявився сильнішим. Також ці обставини підтверджуються висновком судово-імунологічної експертизи №376 від 29.02.2016р., згідно з якою на одязі ОСОБА_16 були виявлені сліди крові, що може належати як свідку ОСОБА_16 , так і потерпілому ОСОБА_9 . Останній при цьому, заперечував наявність у себе тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею, отриманих саме в ході бійки з ОСОБА_16 .

Одночасно з бійкою між ОСОБА_16 та ОСОБА_9 відбулась бійка між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_11 категорично заперечує свою участь в бійці з ОСОБА_13 , суд вважає, що ці обставини достовірно підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_16 , протоколом огляду місця події - ділянки місцевості біля зупинки громадського транспорту на вул. Задніпровська м.Запоріжжя, протоколом огляду трупу, висновками судово-медичних, судово-імунологічних експертиз, протоколами слідчих експериментів.

Сукупність відомостей, що містяться в цих доказах, дає суду підстави вважати, що саме обвинувачений ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження, в тому числі і тяжке, від якого останній помер, оскільки ОСОБА_11 знаходився на місці події, що ніким із учасників подій не заперечується. Незважаючи на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_16 не бачили безпосередні дії ОСОБА_11 та ОСОБА_13 через свою зосередженість на власному конфлікті, але враховуючи відсутність інших осіб на місці події, а також те, що після закінчення бійки з ОСОБА_16 потерпілий ОСОБА_9 побачив ОСОБА_11 , який схилився над ОСОБА_13 , що лежав на спині на проїзній частині, наслідки, що настали - смерть ОСОБА_13 від тяжкого тілесного ушкодження, беручи до уваги, що обвинуваченим не заперечується наявність у нього під час подій ножа, а виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження за своїм характером є колото-різаними та різаними, спричинені однозагостреним колючо-ріжучим предметом, яким міг бути саме клинок ножа, і всі тілесні ушкодження спричинені одним й тим самим ножем, суд вважає доведеним причетність ОСОБА_11 до спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_13 , від якого останній помер на місці події.

Також при вирішенні питання про причетність обвинуваченого ОСОБА_11 до протиправних дій відносно ОСОБА_13 суд враховує, що з пояснень свідків ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , протоколу огляду місця події сміттєвих баків у дворі будинку АДРЕСА_6 вбачається, що ОСОБА_11 16.12.2015р. викинув в сміттєвий бак пакунок - пакет з написом «Карі», в якому виявлені чоловічі мокасини чорного кольору з нашаруванням РБК. Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №375 від 29.02.2016р. виявлені на вказаних мокасинах сліді крові можуть належати як померлому ОСОБА_13 , так і обвинуваченому ОСОБА_11 за наявності у нього кровотечі.

Доводи суду про належність мокасин чорного кольору з нашаруванням РБК обвинуваченому ОСОБА_11 ґрунтуються на показах свідка ОСОБА_43 , протоколі огляду місця події від 16.12.2015р., які суд вважає належними та допустимими і приймає їх за основу при винесенні вироку. Також суд враховує, що свідок ОСОБА_33 вказав, що спостереження за підозрюваним ОСОБА_11 велось ним наступного дня після подій і останній пішки рухався в районі просп.Леніна разом з іншим чоловіком, потім вони разом сіли в автомобіль, який в подальшому і було заблоковано співробітниками карного розшуку. В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив, що ОСОБА_11 був затриманий працівниками правоохоронних органів 16.12.2015р., коли вони разом їхали в автомобілі таксі. Він був присутній при затриманні. Таким чином, не довіряти показам свідка ОСОБА_33 у суду немає підстав, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.12.2015р., на місці події були виявлені значні нашарування слідів РБК, які розташовані на проїзній частині вулиці Задніпровська м.Запоріжжя, на певній відстані один від одного та від того місця, де у потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 почався конфлікт між ними район зупинки громадського транспорту. Вказані сліди крові згідно висновку судово-імунологічної експертизи №374 від 23.02.2016р. можуть належати як померлому ОСОБА_13 , так і обвинуваченому ОСОБА_11 за наявності у останнього кровотечі.

Оскільки ОСОБА_11 категорично заперечує наявність у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент подій, що відбувались 15.12.2015р., і це підтверджується висновком судово-медичної експертизи №5128 від 17.12.2015р., згідно з якою виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження, утворились в зазначений останнім час 16.12.2015р., тобто після подій 15.12.2015р., суд вважає, що на виявлених на місці події слідах та мокасинах ОСОБА_11 , сліди крові належать ОСОБА_13 .

Локалізація виявлених у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень в різні частини обох ніжних кінцівок (внутрішня, передня, зовнішня задня поверхня стегна, голені) та ліву сідницю також свідчить про те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_11 рухались по місцевості і тілесні ушкодження спричинялись в ході такого переміщення, що і підтверджено висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , поясненнями експерта ОСОБА_34 , згідно з якими померлий та нападаючий переміщались і змінювали своє розташування відносно один одного, в момент нападу померлий знаходився до нападаючого більш лівою частиною тіла. Вказане, в свою чергу, підтверджує і наявність відповідних слідів крові на проїзній частині дороги, на значній відстані від того місця, де первісно розпочався конфлікт між усіма учасниками події.

Вказані обставини спростовують доводи обвинуваченого, що він після початку конфлікту між ОСОБА_16 та ОСОБА_9 залишився стояти поруч і після того, як побачив, як ОСОБА_9 набуває переваги над ОСОБА_16 з метою захисту останнього, став вчиняти протиправні дії відносно ОСОБА_9 , побіг за ним і наздогнавши його, наніс йому тілесні ушкодження ножем, з ОСОБА_13 в бійку не вступав, ножеві поранення останньому не наносив.

Крім того, причетність ОСОБА_11 до протиправних дій щодо ОСОБА_13 підтверджується відсутністю слідів крові ОСОБА_13 на одязі ОСОБА_16 , що встановлено висновком судово-імунологічної експертизи №376 від 29.02.2016р., а також показами свідка ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_9 щодо відсутності у ОСОБА_16 ножа чи інших предметів, що в свою чергу виключає можливість спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 свідком ОСОБА_16 ..

Доказів на підтвердження можливості спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 іншими третіми особами суду не надано і судом в ході судового розгляду не встановлено. Припущення обвинуваченого ОСОБА_11 , що до заподіяння тілесних ушкоджень та смерті ОСОБА_13 могла бути причетна невідома невстановлена особа, є надуманими і прямо суперечать дослідженим по справі доказам.
Даючи оцінку направленості умислу обвинуваченого ОСОБА_11 відносно ОСОБА_13 , суд також враховує кількість, локалізацію, механізм спричинення та ступень тяжкості тілесних ушкоджень, що були спричинені ОСОБА_13 обвинуваченим ОСОБА_11 .

Так, згідно судово-медичної експертизи №4093 від 13.01.2016р. та пояснень експерта ОСОБА_34 в судовому засіданні вбачається, що усі тілесні ушкодженні ОСОБА_13 спричиненні в ніжні кінцівки та ліву сідницю, ушкоджень в інші частини тіла у постраждалого не виявлено. Усього було спричинено 12 тілесних ушкоджень, серед яких 11 легкого ступеня тяжкості, і лише одне в ліву підколінну ямку з пошкодженням лівих підколінних артерії і вени є тяжким. Саме це тяжке тілесне ушкодження стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_13 .

В судовому засіданні експерт ОСОБА_34 пояснив, що усі частини тіла людини є життєво-важливими, зокрема, в ногах розташовані судини, які відіграють важливу роль в життєдіяльності - артерії, вени. Саме такі судини були пошкоджені у ОСОБА_13 в результаті нанесення йому рани в ліву підколінну ямку. Вважає, що цілеспрямовано нанести удар в підколінну ямку непросто, особи знаходились у динаміці.

Суд вважає встановленим, що усі ушкодження постраждалому ОСОБА_13 наносились обвинуваченим ОСОБА_11 під час їх обоюдного руху, в різних положеннях один до одного.

Крім того, враховуючи, наявність у обвинуваченого ОСОБА_11 ножа, його фізичну підготовку, суд вважає, що у останнього не було ніяких перешкод для нанесення постраждалому ОСОБА_13 ударів (поранень) в інші життєво-важливі органи.

Також з висновку судово-медичної експертизи №4093 від 13.01.2016р. і з пояснень судового експерта ОСОБА_34 вбачається, що з моменту спричинення ушкоджень постраждалому до моменту його смерті могло б складати від декількох хвилин до декількох десятків хвилин. Постраждалий після спричинення йому усіх ушкоджень міг здійснювати активні цілеспрямовані дії приблизно 10-15 хвилин з моменту спричинення рани з пошкодженням лівих підколінних вени та артерії до моменту порушення свідомості.

Факт перебування у свідомості та здійснення активних дій ОСОБА_13 після нанесення йому усіх тілесних ушкоджень, підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до яких після того, які він вперше підійшов до ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , вони перебували на зустрічній полосі руху проїзної частини дороги, а коли він, після припинення переслідування його обвинуваченим, вдруге підійшов до ОСОБА_13 , останній вже знаходився на іншій полосі ближній до місця початку конфлікту.

Крім того, суд враховує пояснення свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що після того, як ОСОБА_11 побіг за ОСОБА_9 , він підійшов до ОСОБА_13 , який лежав на проїзній частині дороги, і останній був у свідомості, говорив, просив про допомогу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_11 залишив ОСОБА_13 , коли той був живим, після цього ОСОБА_13 перемістився в інше місце, що підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_44 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 за вказаних обставин усвідомлював, що постраждалий залишався живим та вважав свої дії закінченими, а умисел на спричинення тілесних ушкоджень доведеним до кінця. Достовірних даних про те, що у ОСОБА_11 у разі наявності умислу на вбивство ОСОБА_13 були об`єктивні перешкоди довести його до кінця, судом не встановлено.

Згідно пояснень судово-медичного експерта ОСОБА_34 в судовому засіданні, за умови надання своєчасної медичної допомоги ОСОБА_13 за наявності виявленого тяжкого тілесного ушкодження, його смерть могла би не настати. Судом достовірно встановлено, що своєчасна медична допомога ОСОБА_13 надана не була, що призвело до великої крововтрати та смерті останнього.

Як встановлено судом та підтверджено наданими суду доказами, усі тілесні ушкодження ОСОБА_13 спричинені ножем, тобто предметом з підвищеною травмуючою дією, але суд вважає, що застосування ножа як знаряддя злочину з урахуванням локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 не дає підстав для беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_11 умислу на вбивство ОСОБА_13 .

Поведінка обвинуваченого ОСОБА_11 після вчинення протиправних діянь 15.12.2015р. не надав медичну допомогу, покинув місце події, позбавився знаряддя злочину ножа, речових доказів мокасинів, в сукупності з іншими встановленими судом обставинами не може свідчити про наявність у нього прямого умислу на вбивство людини, а свідчить про намір ухилитися від відповідальності за фактично скоєний злочин, що може бути враховано судом при визначенні міри покарання.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_11 та померлий ОСОБА_13 раніш знайомі не були, конфлікт між ними виник раптово і, на думку суду, був обумовлений станом алкогольного сп`яніння обвинуваченого, а також те, що тілесні ушкодження ОСОБА_13 були спричинені обвинуваченим ОСОБА_11 в ході бійки, під час якої вони переміщувались по місцевості (в динаміці), ножем виключно в ніжні кінцівки та у ліву сідницю, не зважаючи на їх загальну кількість 12 пошкоджень, лише одне з них є тяжким і спричинено в ліву підколінну ямку з пошкодженням лівих підколінних артерій та вени, після чого ОСОБА_13 міг рухатись та перебував у свідомості приблизно 10-15 хвилин, надання своєчасної медичної допомоги могло перешкодити настанню смерті, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_11 , діючи за вказаних обставин, достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_13 шляхом спричинення саме тяжких тілесних ушкоджень.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в момент нанесення ударів знаходились в русі, змінювали розташування відносно один одного, обвинувачений ОСОБА_11 , наносячи удари ножем, не конкретизував у своїй свідомості, що він може нанести удар ОСОБА_13 саме в ліву підколінну ямку і пошкодить ліві підколінні артерію та вену, що призведе до смерті постраждалого, хоча повинен був і міг це передбачити, діючи з більшою обачністю.
Суд вважає, що в даному випадку обвинувачений ОСОБА_11 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого не передбачав можливості настання смерті потерпілого ОСОБА_13 , тобто має місце вчинення ОСОБА_11 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини злочинній недбалості.

Доводи сторони обвинувачення про наявність в діях ОСОБА_11 прямого умислу на вбивство ОСОБА_13 за вищевказаних обставин, суд вважає недоведеними і такими, що не відповідають фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення та спростовуються оціненими судом доказами.

Відповідно до ч.1, 3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним вийти за межі висунутого ОСОБА_11 обвинувачення та змінити правову кваліфікацію його дій з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, оскільки суд вважає встановленим та доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При ухваленні вироку суд не приймає пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 в частині того, що він не спричиняв ОСОБА_13 ніяких тілесних ушкоджень, не причетний до смерті останнього, оскільки розцінює їх як спосіб захисту, обраний обвинуваченим з метою ухилення від відповідальності за вчинене. Його показання в судовому засіданні є непослідовними, нелогічними, вибірковими, неоднозначними і спростовуються вищевказаними встановленими судом обставинами та підтверджуючими їх доказами, зокрема, показаннями безпосередніх очевидців подій потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 , які в цій частині є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі. Підстав сумніватися в їх достовірності та правдивості у суду немає.

Незважаючи на те, що свідок ОСОБА_16 в момент подій знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння і не пам`ятає деякі обставини, суд вважає, що загалом свідок ОСОБА_16 дав пояснення, не спотворюючи зміст подій. Вказаний свідок в ході судового розгляду не спростовував пояснень потерпілого ОСОБА_9 , а навпаки погодився з тим, що обставини, на які посилається потерпілий, але яких він сам не пам`ятає, могли мати місце. Підстав вважати показання свідка ОСОБА_16 неналежними, недопустимими, суперечливими у суду немає. Також у суду немає підстав вважати, що вказаний свідок має намір оговорити обвинуваченого, оскільки судом встановлено і не заперечується обвинуваченим і свідком, що вони знайомі тривалий час, але спілкувались рідко, конфліктних стосунків не мали.

Даючи оцінку правовій кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 відносно потерпілого ОСОБА_9 , суд виходить з того, що наявність умислу та мети саме на позбавлення життя двох осіб є одним з основних елементів кваліфікації злочину за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Встановлюючи ознаки того, чи був умисел особи спрямований саме на позбавлення життя двох осіб, необхідно ретельно проаналізувати всю сукупність обставин, які супроводжували нанесення тілесних ушкоджень кожній особі: обстановку, яка передувала посяганню, спосіб та характер вчинення злочину, мотив, яким керувався винний, та наслідки, які настали.

Замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Таким чином, замах на позбавлення життя особи може бути вчинено лише з прямим умислом, тобто коли обвинувачений усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті людини і бажає їх настання. За відсутності умислу на позбавлення людини життя дії обвинуваченого кваліфікуються за їх фактичними наслідками.

Під час ухвалення вказаного вироку судом не було встановлено в діях ОСОБА_11 прямого умислу на вбивство ОСОБА_13 . Суд прийшов до висновку про наявність в його діях умислу на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті постраждалого ОСОБА_13 .

Вирішуючи питання про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_11 відносно ОСОБА_9 , суд встановив, що мотивом протиправних умисних дій з його боку став словесний конфлікт між учасниками події, який переріс в бійку між ОСОБА_9 і ОСОБА_16 , та між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_11 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень як ОСОБА_13 , так і ОСОБА_9 .

При цьому обвинувачений ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_9 раніше знайомі не були, конфліктних стосунків до цього не мали.

З пояснень потерпілого ОСОБА_9 та висновку судово-медичної експертизи № 5216 від 31.12.2015р., останньому були спричинені в передню поверхню правого стегна дві рани, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. За своїм характером ці рані є колото-ріжучими, спричинені ножем.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 ці обставини не заперечував.

При ухваленні вироку суд приймає покази потерпілого ОСОБА_9 щодо місця спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим (безпосередньо біля ОСОБА_13 ), оскільки вони є логічними, послідовними та не спростованими іншими доказами, в той час, коли покази обвинуваченого ОСОБА_11 не узгоджуються із зібраними та дослідженими судом доказами.

При цьому в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що він побіг від ОСОБА_11 , оскільки побачив в його руках ніж та почув на свою адресу погрози фізичної розправи. Наполягав, що він зупинився коли відчув слабкість через поранення у нозі та розумів, що ОСОБА_11 перестав його переслідувати. З яких причин ОСОБА_11 не зміг його наздогнати пояснити не зміг, при цьому вважає, що у останнього були усі можливості його наздогнати та вчинити всі необхідні дії для доведення злочину до кінця. Пояснення потерпілого ОСОБА_9 в цій частині, спростовують фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення відносно нього, як вони викладені в обвинувальному акті стороною обвинувачення.

Судом не встановлено, що ОСОБА_11 маючи намір на спричинення більш тяжких наслідків відносно ОСОБА_9 , бажав його наздогнати, але не зміг цього зробити з причин, які не залежали від його волі.

З урахуванням встановлених судом обставин щодо дій обвинуваченого ОСОБА_11 відносно потерпілого ОСОБА_13 , які викладені вище, враховуючи поведінку обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_9 , локалізацію, механізм та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, знаряддя злочину, суд вважає, що в даному випадку дії ОСОБА_11 охоплюються прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , оскільки він діючи за вказаних обставин, достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_9 без конкретизації ступеня тяжкості завдання такої шкоди.

Суд не знаходить підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_11 діяв з прямим умислом на позбавлення життя двох осіб, зокрема, ОСОБА_9 .

При цьому відсутність умислу на вбивство виключає кваліфікацію дій обвинуваченого через ч.3 ст. 15 КК України, як незакінчений замах, оскільки замах на злочин вчиняється з прямим умислом, безпосередньо спрямованим на вчинення злочину, в даному випадку умисного вбивства, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.
Оскільки будь-яких достовірних даних наявності вини обвинуваченого у вчиненні діяння, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України у межах цього кримінального провадженні не здобуто, обвинувачення в цій частині ґрунтується виключно на припущеннях, не узгоджується із зібраними по справі належними і допустимими доказами, тому не може покладатись в основу обвинувального вироку.

Дослідивши, проаналізувавши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, з огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_11 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України і в даному випадку наявні докази вказують на вчинення ним іншого діяння, яке охоплюються диспозицією іншої норми кримінального закону - спричинення потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

В той же час, відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України, кримінальне провадження за ст. 125 КК України є кримінальним провадження у формі приватного обвинувачення і може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого про притягнення до кримінальної відповідальності особи за даною статтею.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 заяв про початок провадження у формі приватного обвинувачення за ст. 125 ч.2 КК України слідчому або прокурору, в тому числі після встановлення йому експертом ступеня тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, не подавав. При цьому в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_9 повністю підтримував позицію прокурора та наполягав на обвинуваченні ОСОБА_45 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, вважав доведеним пред`явлене органом досудового розслідування обвинувачення в зазначеній кваліфікації, просив призначити обвинуваченому покарання за даною статтею.

За вказаних обставин у суду відсутні підстави для самостійної перекваліфікації дій ОСОБА_11 з ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст. 125 КК України, що є кримінальним провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно ст.284 ч.1 п.2 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ст.337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість прийшов до висновку про необхідність виправдати ОСОБА_11 за ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 за ст. 121 ч.2 КК України суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, а саме те, що скоєний ОСОБА_11 злочин відноситься до категорії тяжких, направлений проти життя та здоров`я людини, які є найголовнішими соціальними цінностями, від його дій настали тяжкі невідворотні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_13 . Обвинувачений в скоєному не розкаявся, його поведінка в судовому засіданні (суперечливість та вибірковість показань, відсутність пояснень на певний ряд питань, неоднозначність відповіді на конкретне запитання, намагання уникнути детального опису обставин події) в сукупності з проявленими індивідуально-психологічними особливостями (демонстративність, манерність, дратівливість) свідчить, що він не висловлює жодного жалкування та співчуття з приводу вчиненого ним діяння.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, постійного місця роботи та офіційного джерела доходів немає, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, позитивно характеризується особами з близького оточення, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, будь-якими хронічними психічними захворюваннями не страждає, є осудною особою, тобто міг розуміти значення своїх дій та керувати ним.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, враховуючи відсутність обставин які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, беручи до уваги позицію потерпілих, які наполягали на суворій мірі покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства та з метою попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

Позитивна характеристика обвинуваченого зі сторони його друзів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , а також тренера ОСОБА_41 , на думку суду, не є обставинами, що знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 .
Суд не приймає характеристику обвинуваченого ОСОБА_11 , складену мешканцями будинку АДРЕСА_9 , надану стороною захисту, оскільки вона оформлена без дотримання встановленого законодавством порядку, є недопустимою.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити без змін з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, міри покарання призначеної судом, міцності його соціальних зв`язків (не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, відсутність стабільного законного джерела доходів), його поведінки після вчинення злочину, що в сукупності дає обґрунтовані підстави вважати, що скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосування більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім для запобігання ризику обвинуваченого переховуватись з метою уникнення відбування призначеного судом покарання.
Також судом встановлено, що ОСОБА_11 був затриманий 16.12.2015р. і в межах даного кримінального провадження йому обраний запобіжний захід тримання під вартоюв Запорізькому слідчому ізоляторі №10.
Суд вважає необхідним строк перебування ОСОБА_11 під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі №10 з 16.12.2015р., зарахувати в строк відбуття покарання за даним вироком з дотриманням вимог ч.5 ст.72 КК України.

В даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_11 матеріальної шкоди в сумі 13180,00 грн. та моральної шкоди в сумі 500000,00 грн., вирішуючи який, суд виходитьз наступного.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

В позовній заяві потерпілою ОСОБА_8 зазначено та підтримано в судовому засіданні, що їй завдано матеріальну шкоду в сумі 13180,00 гривень, яку вона понесла в зв`язку з організацію поховання чоловіка ОСОБА_13 . При цьому жодного належного і допустимого доказу на підтвердження понесення нею таких витрат не надала.
Надані суду документи підтверджують, що витрати на поховання поніс син померлого ОСОБА_13 - ОСОБА_18 , який цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди в межах даного кримінального провадження не заявив. Так, понесеннявитрат на поховання ОСОБА_13 його сином ОСОБА_18 підтверджується договором між ОСОБА_18 та ПП « ОСОБА_46 » №15/2 від 17.12.2015. (т. 2 а.с.58), квитанцією до прибуткового касового ордеру №17/1 від 17.12.2015р. про сплату ОСОБА_18 за ритуальні послуги 13180,00 грн. ( т.1 а.с.31).

За таких обставин, оскільки на підтвердження розміру завданої потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди не надано належних та допустимих доказів, суд вважає вимоги потерпілої в цій частині не доведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що потерпіла ОСОБА_8 є дружиною померлого ОСОБА_13 і вона зазнала глибоких душевних страждань у зв`язку з його смертю, яка настала в результаті протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_11 , суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 на її користь моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст. 23 ЦК України враховує характер вчиненого правопорушення тяжке умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я людини, які визнаються найголовнішими соціальними цінностями, а також глибину душевних страждань потерпілої ОСОБА_8 , яка, будучи людиною середнього віку - 39 років, втратила близьку людину - чоловіка, 43років, працездатного, з яким тривалий час проживала однією сім`єю, мають повнолітнього сина, який є студентом. Наслідки, що настали в результаті дій обвинуваченого, є невідворотними, ніякі заходи не зможуть повернути потерпілій чоловіка. Суд вважає, що в результаті трагічної непередбачуваної смерті чоловіка потерпіла зазнала глибоку психічну травму, значно змінився звичний спосіб її життя та вона вимушена прикладати додаткових зусиль для його організації.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного і душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам.

На підставі вищевикладеного, виходячи з принципу розумності та справедливості, співмірності, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 150 000,00 грн., задовольнивши позов в цій частині частково. Заявлену потерпілою суму моральної шкоди в розмірі 500 000,00 грн. суд вважає перебільшеною.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні, оскільки відповідно до ч.2 ст.122 КПК України витрати на залучення експерта здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються спеціалізованим державним установам з Державного бюджету України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, та виправдати його у зв`язку з відсутністю в діянні складу даного кримінального правопорушення.

Строк покарання ОСОБА_11 обраховувати з моменту затримання, тобто з 16.12.2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_11 в строк відбуття покарання за цим вироком строк його попереднього ув`язнення з 16.12.2015р. по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_11 залишити у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі №10 УДПтСУ в Запорізькій області до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Речові докази відеозапис з камери спостереження зовнішнього периметру ЛОК «Клініка природної медицини» від 15.12.2015р., який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

шапку в`язану сірого кольору з трьома смугами білого кольору, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;

куртку, светр, брюки джинсові, пару туфель ОСОБА_13 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області передати потерпілій ОСОБА_8 ;

куртку зеленого кольору, светр, кросівки сірого кольору, що належать ОСОБА_16 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області передати за належністю ОСОБА_16 ;

куртку чорного кольору, джинси синього кольору, светр синьо-сірого кольору, футболку синього кольору, шкарпетки х/б чорного кольору, труси сірого кольору, кофту спортивну сірого кольору, шорти сірого кольору, шкарпетку, футболку, мокасини «RONZO», що належать ОСОБА_11 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області передати за належністю ОСОБА_11 ;

три марлеві тампони та по 2 контролі до кожного, змиви з рук ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , зрізи з нігтьових пластин рук ОСОБА_16 , зразки волосся та зрізи з нігтьових пластин рук ОСОБА_13 , зрізи з нігтьових пластин ОСОБА_11 , зразки слини ОСОБА_16 , зразки слини ОСОБА_11 , запальничку «ВІС» у пластиковому корпусі чорного кольору зі слідами пошкодженого корпусу, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;

десять ножів, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та не містять слідів злочину передати за належністю ОСОБА_47 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3