АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/7218/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/480/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002723 від 15.08.2015р., за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, з освітою 9 класів, неодруженого, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)17.06.2009р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2)06.04.2011р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 71 КК України до 5 р. 10 днів позбавлення волі, звільнений 01.10.2014 р. умовно-достроково на 1 р. 4 міс. 12 днів;

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6 ,-
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про пом`якшення призначеного йому покарання, оскільки судом при обранні покарання не враховано всі обставини, що його пом`якшують, та не в повній мірі враховано особу обвинуваченого.
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 9 місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України не відбуте ним покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 06.04.2011р. частково приєднано до призначеного за цим вироком покарання, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 10 місяців.

Вирішено питання щодо речових доказів.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не в повній мірі врахував його особу та обставини, які пом`якшують покарання, тому просить пом`якшити йому визначене вироком суду покарання, врахувавши що він є інвалідом 2-ої групи та потребує медичної і хірургічної допомоги, які не можуть буди забезпечені йому в умовах місць відбування покарання.
За вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 15.08.2015 року, приблизно о 13-00 годині, знаходячись в с. Придніпровське Нікопольського р-ну Дніпропетровської області, проходячи біля будинку по АДРЕСА_3 , побачив у дворі будинку спортивний велосипед і у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 через незачинену хвіртку пройшов на територію вказаного домоволодіння, звідки, скориставшись відсутністю інших осіб, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав спортивний велосипед «Winner Viking» (номер рами НОМЕР_1 ) вартістю 5000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. З місця злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Він же, 03.09.2015 року, приблизно о 23-30 годині, знаходячись в смт. Червоногригорівка, Нікопольського р-ну, Дніпропетровської області, проходячи біля будинку по АДРЕСА_4 , побачив у дворі будинку велосипед марки «Україна» і у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, звідки, скориставшись відсутністю інших осіб, умисно таємно повторно з корисливих мотивів викрав велосипед «Україна» вартістю 600 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. З місця злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Він же, 06.09.2015 року, приблизно о 03-00 годині, знаходячись в с. Мусіївка Нікопольського р-ну, Дніпропетровської області, проходячи біля будинку по АДРЕСА_5 , побачив у дворі будинку під навісом велосипед «Україна» і у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перелізши через хвіртку, пройшов на територію вказаного домоволодіння, звідки, скориставшись відсутністю інших осіб, умисно таємно повторно з корисливих мотивів викрав велосипед «Україна» вартістю 650 грн., який належить потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. З місця злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Під час апеляційного розгляду в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив пом`якшити йому покарання, врахувавши всі обставини, які пом`якшують покарання та в повній мірі його особу.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор прохав колегію суддів залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, оскільки вважав вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим, а покарання, що обрано обвинуваченому ОСОБА_6 достатнім та необхідним для його виправлення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а вирок суду необхідно залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України вирок переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів, які досліджено у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, належно оцінено судом і детально викладено у вироку.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про суворість призначеного йому покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з мотивувальної частини оскарженого вироку, при вирішенні питання щодо обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, крім характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості злочину, відсутності обтяжуючих обставин, врахував належним чином положення ст.69-1 КК України, і дані про особу обвинуваченого (а.кп.117 т.2), який не працює, за місцем проживання характеризуються посередньо (а.кп.122 т.2), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.кп. 121 т.2), перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (а.кп.120 т.2); обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, визнання вини, відшкодування шкоди (а.кп.21-23 т.1; а.кп.32, 51, 54, 83 т.2).

З урахуванням, що не відбута частина покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.04.2011р. у виді 1 року 4 місяців 12 днів позбавлення волі (а.кп.119 т.2), відповідно до ч.1 ст.71 КК України, підлягає частковому приєднанню до призначення к покарання за оскарженим вироком, правильно прийшов до висновку та призначив остаточне покарання у виді 2 років 10 місяців позбавлення волі.

При перевірці матеріалів кримінального провадження, колегією суддів не були встановлені вказані обвинуваченим обставини, такі як наявність у нього інвалідності та потреба у медичній і хірургічній допомозі, які, також, не були надані стороною захисту на підтвердження апеляційних вимог.
Тим паче , обставини щодо погіршення здоров`я обвинуваченого під час виконання вироку, можуть бути предметом розгляду в стадії виконання покарання , відповідно до ст.537 ч.1 КПК України.
Приймаючи до уваги сукупність цих обставин, колегія суддів вважає призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та не знаходить підстав для його пом`якшення. Тому, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а оскаржений вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4