Справа № 304/545/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

08.08.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційне провадження № 11-кп/777/439/16 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.05.2016.
Вказаним вироком місцевого суду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, мешканку АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, проживає у громадянському шлюбі, на утриманні четверо малолітніх дітей, не судиму, визнано винуватою з призначенням їй покарання за:
-ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
-ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;
-ч.4 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;
-за ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;
-за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання, з випробуванням протягом однорічного іспитового строку, з покладенням згідно п.3 ч.1 ст.76 КК України обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено попередній особисте зобов`язання.
Згідно вказаного вироку місцевого суду ОСОБА_6 визнана винуватою в тому, що вона 18.12.2014, на території ромського поселення, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного отримання з Державного бюджету України грошових коштів в сумі 18 795 грн. як допомоги малозабезпеченій сім`ї, вступила в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яку попередньо умовила та підкупила за винагороду у розмірі 3 500 грн. виготовити підроблені документи, а саме довідку про доходи № 377 від 17.12.2014, згідно якої її співмешканець ОСОБА_8 з травня 2014 року нібито працює монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», а також внести завідомо неправдиві дані до його трудової книжки серії НОМЕР_1 (епізод № 1), за що передбачено кримінальну відповідальність згідно ч.4 ст.27 ч.3 ст.358 КК України.
В подальшому у грудні 2014 року ОСОБА_6 , на підставі отриманих підроблених документів, знаходячись у с. Зарічево, по вул. Ужанській Перечинського району, за попередньою змовою та за допомогою невстановленої досудовим слідством особи, яку попросила заповнити заяву, внесла неправдиві відомості до заяви № 3523 від 18.12.2014 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг», форма якої затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 96 від 22.02.2012 (далі заява про соціальну допомогу), вказавши у даній заяві відомості про те, що її співмешканець ОСОБА_8 на момент подання заяви нібито працевлаштований монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», де і отримує заробітну плату, хоча фактично їй було відомо, що такий не працює на вказаному підприємстві, а довідка є фіктивною (епізод № 2), за що передбачено кримінальну відповідальність згідно ч.3 ст.358 КК України.
18.12.2014 ОСОБА_6 з метою використання підробленого документу, переслідуючи корисливий мотив, використала підроблені документи, а саме подала до управління праці та соціального захисту населення Перечинської РДА довідку про доходи № 377 від 17.12.2014, в якій були вказані неправдиві відомості, згідно яких її співмешканець ОСОБА_8 на момент подання заяви працевлаштований монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», де і отримує заробітну плату, трудову книжку серії НОМЕР_1 , в яку було внесено фіктивний запис про те, що ОСОБА_8 з травня 2014 року працевлаштований монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», а також навдену вище заяву про соціальну допомогу № 3523 від 18.12.2014, в якій були вказані аналогічні неправдиві відомості (епізод № 3), за що передбачено кримінальну відповідальність згідно ч.4 ст.358 КК України.
На підставі вказаних документів обвинуваченій ОСОБА_6 в порушення Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003, незаконно призначено соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї у сумі 18 795,08 грн., чим державі в особі управління праці та соціального захисту населення Перечинської РДА спричинено майнову шкоду на вказану суму (епізод № 4), за що передбачено кримінальну відповідальність згідно ч.2 ст.190 КК України.
Крім цього, у червні 2015 року обвинувачена ОСОБА_6 , знаходячись на території ромського поселення за адресою: с. Зарічево, вул. Ужанська Перечинського району Закарпатської області, з метою незаконного отримання з Державного бюджету України грошових коштів як допомоги малозабезпеченій сім`ї, вступила в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яку попередньо умовила та підкупила за винагороду у розмірі 2 000 грн. виготовити підроблені документи, а саме довідку про доходи № 60 від 15.06.2015, згідно якої її співмешканець ОСОБА_8 з травня 2014 року працює монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», а також внести завідомо неправдиві дані до його трудової книжки серії НОМЕР_1 (епізод № 5), за що передбачено кримінальну відповідальність згідно ч.4 ст.27 ч.3 ст.358 КК України.
В подальшому у червні 2015 року ОСОБА_6 , на підставі отриманих підроблених документів, знаходячись неподалік базару по вул. Червоноармійській м. Перечин Закарпатської області, повторно, за попередньою змовою та за допомогою невстановленої досудовим слідством особи, яку попросила заповнити заяву, внесла неправдиві відомості до заяви № 2389 від 23.06.2015 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг», вказавши в даній заяві відомості про те, що її співмешканець ОСОБА_8 на момент подання заяви нібито працевлаштований монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», де і отримує заробітну плату, хоча фактично їй було відомо, що такий не працює на вказаному підприємстві, а довідка є фіктивною (епізод № 6), за що передбачено кримінальну відповідальність згідно ч.3 ст.358 КК України.
Продовжуючи свої злочинні дії, 23.06.2015 ОСОБА_6 , з метою використання підробленого документа, переслідуючи корисливий мотив, шляхом обману використала підроблені документи, а саме подала до управління праці та соціального захисту населення Перечинської РДА довідку про доходи № 60 від 15.06.2015, в якій були вказані неправдиві відомості, згідно яких її співмешканець ОСОБА_8 на момент подання заяви працевлаштований монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», де і отримує заробітну плату, трудову книжку серії НОМЕР_1 , в яку було внесено фіктивний запис про те, що ОСОБА_8 з травня 2014 року працевлаштований монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», а також заяву № 2389 від 23.06.2015 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг», в якій були вказані аналогічні неправдиві відомості (епізод № 7), за що передбачено кримінальну відповідальність згідно ч.4 ст.358 КК України.
На підставі вищевказаних підроблених документів, які ОСОБА_6 подала повторно, усвідомлюючи при цьому протиправний характер своїх шахрайських дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, їй її сім`ї призначено соціальну допомогу як малозабезпеченій, однак 08.09.2015 згідно рішення начальника управління праці та соціального захисту населення Перечинської РДА № 298 виплату такої допомоги припинено з підстав умисного подання особою недостовірних даних про її доходи та майновий стан, і тому злочин не був доведений до кінця з причин, які не залежали від волі обвинуваченої, за що передбачено кримінальну відповідальність згідно ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалений щодо ОСОБА_6 вирок від 30.05.2016 скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 визнати винною та призначити наступне покарання:
- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч.2 ст.190 КК України штраф у розміні 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч.4 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України штраф у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України штраф у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч.4 ст.358 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, прокурор посилається на те, що суд не дотримався вимог ст.61 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання всупереч вимог вказаного закону призначив покарання у виді обмеження волі, хоча остання має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, а отже до неї не може бути застосований такий вид покарання.
Вказує, що в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно вироку суду обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та наявність на утриманні чотирьох малолітніх дітей. Обставини, які обтяжують покарання не встановлено.
Згідно ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання вказаної апеляційної скарги, обвинувачену, провівши судові дебати, надавши обвинуваченій останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні останньою вказаних злочинів при зазначених у вироку обставинах учасниками судового розгляду не оспорюються, внаслідок чого вони відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, згідно ст.50 КК України покарання за вчинений злочин має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Судом першої інстанції обґрунтовано визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, на утриманні четверо малолітніх дітей, однак під час призначення їй покарання у виді обмеження волі за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190, ч.4 ст.27 ч.3 ст.358, ч.3 ст.358 та за ч.4 ст.358 КК України, не враховано положення ч.3 ст.61 КК України, відповідно до якого обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.
Крім того суд першої інстанції, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, їх наслідків, при призначенні ОСОБА_6 покарання, необхідного й достатнього для її виправлення та попередження нових злочинів, не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання та особу винної.
Зокрема, місцевим судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_6 свою вину вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, активно сприяла розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має на утриманні четверо малолітніх дітей, що стверджується: характеристикою, довідкою сільської ради від 06.04.2016 та долученими в апеляційному суді копіями свідоцтв про народження дитини. Вказані обставини апеляційний суд визнає такими, що пом`якшують покарання.
Таким чином, за наявності наведених обставин, які пом`якшують покарання винної та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , апеляційний суд визнає, що вищенаведені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому вважає можливим на підставі ст.69 КК України призначити ОСОБА_6 покарання менш суворе (іншого виду), ніж передбачене в санкції ч.3 ст.358 КК України, а саме у виді штрафу, який слід призначити й за інші зазначені вище злочини.
У зв`язку з тим, що апеляційним судом обвинуваченій ОСОБА_6 призначається інше, менш суворе ніж обмеження волі покарання, однак з його реальним відбуванням, оскаржений вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання, з ухваленням апеляційним судом нового вироку.
Керуючись ст.ст. 404,407, 413 п.2, 418,420,421 КПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.05.2016 щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий,яким ОСОБА_6 призначити покарання:

- за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.190 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч.2 ст.190 КК України штраф у розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч.4 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України штраф у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України штраф у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч.4 ст.358 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного судунабирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили.

Судді: