Код суду 233 Справа № 233/5849/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001355 від 10 листопада 2016 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -
в с т а н о в и в :
У кінці вересня 2016 року приблизно об 11.00 годині (більш точного часу в ході слідства не встановлено) ОСОБА_5 , проходячи поблизу зруйнованого будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , побачив зростаючу рослину роду коноплі. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на придбання наркотичного засобу. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» умисно зірвав декілька гілок рослини роду коноплі, тим самим здійснив незаконне, умисне придбання наркотичного засобу без мети збуту.
Після чого придбаний при вищевказаних обставинах наркотичний засіб, у зазначений час, ОСОБА_5 поклав до газетного згортку, який помістив до правої кишені куртки, тим самим вчинив незаконне, умисне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
10 листопада 2016 року в період часу з 17 годин 00 хвилин до 17 годин 35 хвилин поблизу будинку №16 по вулиці Невського м. Костянтинівка Донецька області, співробітники Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області у ході проведеного в установленому законом порядку огляду особистих і носимих речей ОСОБА_5 , в правій кишені його куртки було виявлено та вилучено газетний згорток з речовиною рослинного походження масою 13,62 г, яка згідно з висновком хімічної експертизи № 3/10-1306 від 15.11.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 11,48 г, та фрагмент ПЕТ (верхня частина пляшки) з металевим наперстком, на внутрішніх поверхнях яких згідно з висновком судово - хімічної експертизи №3/10-1306 від 15.11.2016 року виявлено мікрокількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу та мікрочастинки рослини роду коноплі, які ОСОБА_5 умисно, незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу», кількості особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, вагою 11,48 г достатньо для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» та «Списку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого зазначеною Постановою, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22 грудня 2006 року зі змінами та доповненнями, Постановою «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 26.12.2014 №712 канабіс (таблиця №1, список №1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Своїми умисними діями, що виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
21 листопада 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001355 від 10 листопада 2016 року, та підозрюваним ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. Сторони узгодили покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 1020 грн.).
При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 1020 грн.).
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.
Обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий; офіційно не працевлаштований; на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває; у скоєному щиро розкаявся.
Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, - незаконне, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, за яким належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Цивільний позов не пред`являвся.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів (проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №3/10-1306 від 15.11.2016 року 351,84 грн.), слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -
ухвалив :
Угоду про визнання винуватості, що укладена 21 листопада 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 листопада 2016 року покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 1020 грн.).
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 не обирати.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази по справі, які зберігаються у Камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 423 від 21 листопада 2016 року, журнал № 33, порядковий № 200), - знищити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави у відшкодування втрат на залучення експертів (проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 3/10-1306 від 15.11.2016 року) 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.
Суддя