СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/64/16-к
Провадження №1-кп/547/23/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року смт Семенівка, Полтавська область
Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .Одновол,
розглянувши відкрито у залі судових засідань № 2 кримінальне провадження № 0000502 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Очеретувате Семенівського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 , не працює, неодружений, освіта неповна середня, військовозобов`язаний, відповідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 в середині жовтня 2015 року, точної дати і часу не встановлено, близько 09 год. 00 хв. маючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , де, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечний характер, наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав із загородки трьох дорослих курей вартістю 85,00 грн кожна, після чого з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 шкоду на суму 255,00 грн.
Наприкінці жовтня 2015 року, точного часу і дати не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до господарства Л.М.Одновола за адресою АДРЕСА_1 , де, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечний характер, наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно таємно викрав сталеву драбину, яка була обіперта об задню стіну будинку, після чого з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 шкоду на суму 246,00 грн.
Повторність крадіжки відповідно до примітки 1 до ст. 185 КК України має місце, зокрема, тоді, коли крадіжка вчинена повторно після крадіжки. При цьому, якщо крадіжка вчиняється після крадіжки (тотожні злочини), то кваліфікація буде тільки за ч. 2 ст. 185 КК України (тобто тільки за правилами повторності).
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України. Кваліфікація дій обвинуваченого також за ч. 1 ст. 185 КК України не ґрунтується на законі.
Прокурор, обвинувачений, потерпілі не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вказані особи правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши зазначеним учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, місце перебування речового доказу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у висунутому обвинуваченні по двома епізодам діяльності повністю і у вчиненні злочину за вищезазначених обставин. Він щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають встановленим обставинам вчинення злочину. Зокрема дав показання, що зайшов у двір будинку ОСОБА_5 , коли її не було дома, впіймав там трьох курей, яких забрав додому і з`їв. Щодо викрадення драбини у ОСОБА_7 повідомив, що побачив її коли збирав горіхи. Забрав її, продав за 40 грн, кошти витратив на продукти. ОСОБА_4 просив не обмежувати і не позбавляти його волі.

Обвинувачений є здоровим, на обліку у нарколога та/або психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується як схильний до вживання алкогольних напоїв та крадіжок.

За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні повністю, а, відтак він є винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, та підлягає покаранню за його вчинення.

Вартість викрадених курей потерпілій ОСОБА_5 не повернуто, вона не має претензій до обвинуваченого. Викрадена драбина повернута потерпілому ОСОБА_8 Одноволу прокурором ОСОБА_9 21.12.2015, потерпілий не має претензій до обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину. Добровільне відшкодування завданих збитків не підтверджено, оскільки вартість курей не відшкодована, драбину потерпілому повернув прокурор. Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного; встановлені обставини, які пом`якшують покарання, і робить висновок, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, має бути призначене у виді обмеження волі.
Водночас, за правилами ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та зазначену сукупність інших обставин справи, суд робить висновок про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Іспитовий строк встановити тривалістю один рік. Покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ драбину повернути власникові (потерпілому) ОСОБА_7 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Види та розмір процесуальних витрат не встановлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався, клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не подано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ драбину повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1