Справа № 367/3402/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1232/2016
У Х В А Л А
Іменем України
25 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ІВЦ ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджений звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник ІВЦ №132 клопотання засудженого підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки на час звернення засудженого до суду із клопотанням про звільнення від відбування покарання умовно-достроково та розглядом судом цього питання, останній фактично не відбув 3/4 строку покарання у вигляді обмеження волі, встановленого ухвалою суду від 31 серпня 2015 року у вигляді 4 років 11 місяців 07 днів та не довів свого виправлення.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як передбачено п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 08.02.2006 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі засудженому рахується з 08.08.2005 року, з моменту взяття під варту.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.08.2015 року відповідно до вимог ст. 82 КК України невідбуту частину покарання у вигляді 4 років 11 місяців 07 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі строком на 4 роки 11 місяців 07 днів, та зараховано строк перебування під вартою до прибуття до виправного центру. 13.10.2015 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Ірпінського виправного центру №132 для відбування покарання у вигляді обмеження волі.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30.03.2016 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.08.2005 року по 16.03.2006 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно із довідкою ІВЦ №132 по особовій справі засудженого ОСОБА_5 невідбута частина покарання на момент розгляду судом клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення складає 3 роки 6 місяців 7 днів.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м,яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.
Таким чином, перебіг покарання у виді обмеження волі починається для засудженого ОСОБА_5 з 13.10.2015 року, та враховуючи покарання визначене ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.08.2015 року у вигляді 4 років 11 місяців 07 днів обмеження волі із зарахування строку перебування особи під вартою до прибуття до виправного центру та ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 30.03.2016 року, якою зараховано строк попереднього ув,язнення, суд прийшов до висновку, що на момент розгляду судом питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженим невідбуто 3/4 частини покарання у вигляді обмеження волі, а саме 3 роки 8 місяців 14 днів, яке він фактично відбуває.
Крім того, відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на швейній дільниці установи та має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що свідчить на думку суду про те, що засуджений намагається стати на шлях виправлення, однак судом також враховується, що ОСОБА_5 засуджений за особливо тяжкі злочини передбачені ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України вину у скоєнні яких визнав лише частково, а отже суд приходить до висновку про недостатність підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що на теперішній час, законних підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК, ст. 81 КК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 7-ми днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1