АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/1448/16-к
номер провадження: 11кп/791/591/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 25 березня 2016 року відносно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жданів Донецької області, громадянин України, проживає: АДРЕСА_1 не працює, не одружений, раніше судимий: 02.12.1998 р. Новокаховським міським судом Херсонської області за ст. 140 ч.2, 145 ч.1,81 ч.3, 89 ч.1, 42 КК України; 05.04.2012 року Каховським міським судом Херсонської області за ст. ст. 187 ч.2, 185 ч.2 КК України, 05.11.2015 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. 186 ч 2 , ст. 75, 76 КК України, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 25 березня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 6 місяців арешту.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання обчислено з 25 березня 2016 року.

У строк покарання зараховано попереднє ув`язнення із 13 лютого 2016 року по 25 березня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази і судові витрати.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 19 лютого 2015 року близько о 08 год. 30 хв., переслідуючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, повторно, знаходячись біля магазину ЧП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Кізомис, вул. Радянська, 167 а, таємно шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку велосипеду марки «Аїст», вартість якого відповідно до висновку експертизи № 59 від 04.03.2015 року становить 660 грн., який належав потерпілому ОСОБА_9 , чим завдав потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 660 грн.

Дії обвинуваченого кваліфіковані судом за ч 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна( крадіжка) вчинена повторно.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність вироку через неправильне застосування кримінального закону, просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання у виді 6 місяців арешту із самостійним виконанням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року. В решті вирок просить залишити без змін.

Вказує, що суд першої інстанції призначаючи покарання, безпідставно не призначив ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року , чим порушив вимоги кримінального закону.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, виду та міри призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України покарання в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Доведено, що ОСОБА_7 19 лютого 2015 року близько о 08.30 год. умисно , з корисливого мотиву, повторно, знаходячись біля магазину ЧП «Купріянов», розташованого по вул. Радянська, 167 а в с. Кізомис, Білозерського району Херсонської області таємно шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку велосипеду марки «Аїст», вартість якого відповідно до висновку експертизи № 59 від 04.03.2015 року становить 660 грн., який належав потерпілому ОСОБА_9 , чим завдав потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 660 грн.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання із випробуванням із іспитовим строком на 3 роки, покладено визначені п 2-4 ч 1 ст. 76 КК України обов`язки.

Отже, встановивши, що ОСОБА_7 винен у іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку від 05.11.2015 року , суд мав призначити покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа , щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання , що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Проте зазначених вимог кримінального закону суд не дотримався та не призначив обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів.

За таких обставин, вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 413 КПК України із ухваленням в цій частині нового вироку.

Відповідно до положень п 1 ч 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 13.02.2016 року по день набрання чинності цим вироком із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту, а тому ОСОБА_7 підлягає звільненню із зали суду як такий, що відбув призначене йому покарання у виді 6 місяців арешту.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 413,420 КПК України, ч 5 ст. 72 КК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити .

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 25 березня 2016 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати, ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів покарання призначене за цим вироком та за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року , яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання із випробуванням із іспитовим строком на 3 роки виконувати самостійно.

Строк відбування покарання за цим виром обраховувати із 25 березня 2016 року.

Зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 із 13 лютого 2016 року по 15 червня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Звільнити з під варти із залу суду ОСОБА_7 , як такого, що відбув призначене йому покарання.

В решті зазначений вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців може бути оскаржений у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, та надіслати особам, які не були присутніми у судовому засіданні.

Судді: ( три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна, вирок набирає законної сили 15.06.2016 року

копія вірна, суддя ОСОБА_2