Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/192/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , поданою на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, такого, інваліда ІІ групи, без утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 1 020 гривень.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що викликало короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення.

ОСОБА_7 , 30 липня 2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, разом із ОСОБА_9 , перебували поблизу автобусної зупинки «Криворізьке КП», що розташована по вул. Г. Родімцева у м. Кіровограді, де спільно вживали алкогольні напої.

В цей час до вказаних громадян підійшов ОСОБА_10 з метою зробити їм зауваження щодо порушення громадського порядку, в результаті чого між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

У той момент, коли ОСОБА_7 почав підходити до ОСОБА_10 з метою нанесення тілесних ушкоджень, останній для захисту підібрав із землі дерев`яну биту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 вихопив із рук ОСОБА_10 дерев`яну биту, після чого спершу наніс удар по голові зліва, потім наніс удар по голові справа, а також один удар по спині справа, чим спричинив ОСОБА_10 , згідно з висновком експерта № 1069 від 31.07.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді рани в лобно-тімяній ділянці голови зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а також у вигляді крововиливу в завушній ділянці справа з переходом в скроневу ділянку, та синців, а також синців на грудній клітині справа позаду, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому ОСОБА_10 повалив ОСОБА_7 на землю, де між ними продовжилась штовханина, вході якої ОСОБА_10 вдалося забрати з рук ОСОБА_7 дерев`яну биту та відкинути її в сторону.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , яка захищає права обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду першої інстанції скасувати, закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Не погоджується із визнанням ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та кваліфікацією його дій за цією статтю закону України про кримінальну відповідальність, оскільки висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на обставинах кримінального провадження та досліджених в судовому засіданні доказах.

Зазначає, що відповідно до показань обвинуваченого ОСОБА_7 , останній 30 липня 2015 року, торгував на Криворожському КП, потім поїхав у місто, де зустрівся з Балануцею, о 15 годині повернулися, щоб доторгувати.

Через деякий час приїхав ОСОБА_10 , і, підійшовши, зробив зауваження щодо сміття, після чого дістав з машини биту, підбіг до нього, коли він перебував за прилавком, та перший вдарив його битою, намагався побити його, поваливши на землю, чим спричинив тілесні ушкодження.

Він у свою чергу, на свій захист, вихопив з рук потерпілого биту, та наніс йому у відповідь два удари в область голови, у вухо. Потім зателефонували до міліції, приїхала також швидка допомога, йому продезінфікували подряпини, а потерпілого забрали до лікарні.

При цьому, обвинувачений в судовому засіданні наполягає, що якби потерпілий не вдарив його першим дерев`яною битою, - він би взагалі його не чіпав.

Також, особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує і про те, що обвинувачений, будучи допитаним судом першої інстанції, пояснював, що є інвалідом ІІ групи по захворюванню шкіри та крові, а тому будь-які тілесні ушкодження можуть спровокувати серйозне ускладнення хвороби, тож, побоюючись за своє життя, він і почав відбиватися від потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження.

Означене знаходить, на переконання особи, яка подала апеляційну скаргу, підтвердження і показаннями потерпілого, який пояснив в судовому засіданні суду першої інстанції, що, дійсно, був із битою, і першим наніс удар ОСОБА_7 .

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали пояснень, що не бачили, хто саме потерпілий або обвинувачений почав наносити удари один одному в ході конфлікту 30 липня 2015 року.

За наведених обставин, адвокат переконана, що у суду першої інстанції були наявні всі підстави прийти до висновку про відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 не спричиняв умисних тілесних ушкоджень потерпілому, а сам захищався від ударів, які наносив йому потерпілий, спричинивши тілесні ушкодження.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , котрі підтримали апеляційну скаргу, подану захисником, просили вирок суду першої інстанції скасувати, закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги адвоката, просив вирок суду першої залишити без змін як законний та обґрунтований, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково.

Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних у провадженні доказів, які у повному обсязі досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду провадження, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, що інкриміноване йому обвинуваченням, не визнав.

Будучи допитаним в судовому засіданні судом першої інстанції, надав наступних показань.

Він, 30 липня 2015 року торгував на Криворожському КП, а потім він поїхав у місто де зустрівся з Балануцею, товар він залишив на Конопліч. О 15 годині 00 хвилин, з ОСОБА_13 повернулися, щоб доторгувати. Спиртні напої не вживали. Розмовляли голосно, але скандалу не було. Через деякий час приїхав ОСОБА_10 і підійшовши почав казати, що біля нього сміття, але напередодні він прибирав, бо дійсно біля нього були пластикові пляшки. Потім ОСОБА_10 достав з машини біту підбіг до нього коли він стояв за прилавком. Потерпілий зачепив його лікоть де з`явилися садна, а він вихопив дубинку з рук потерпілого і наніс два удари в область голови у вухо більше ударів він не наносив. Потім викликали міліцію також приїздила швидка допомога, йому дезінфікували подряпини, а потерпілого забрали до лікарні.

Однак, не зважаючи на не визнання ОСОБА_7 своєї винуватості, його винуватість підтверджується сукупністю наступних доказів, зібраних по кримінальному провадженню.

Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_10 , наданих під час судового слідства суду першої інстанції,: 30 липня 2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, він приїхав на Криворожське КП на риночок, де торгувала його реалізатор ОСОБА_11 , яка поскаржилась на те, що поряд вживають спиртні напої ОСОБА_7 та його знайомий, голосно висловлюються, нав`язуються до покупців і таким чином відштовхують покупців.

Коли він підійшов і став робити зауваження то ОСОБА_7 першим його вдарив, а потім ще взяв якусь біту і вдарив по голові та тулубу, потім викликали міліцію та швидку допомогу яка його доставила до лікарні, де він лікувався. Біти в нього не було, все сталося дуже швидко. Обвинувачений кидався битися на ОСОБА_12 , але той захищався табуреткою, яка стояла поряд. Потім він заламав руку обвинуваченого вихватив палку і відкинув у сторону, неповнолітній хлопчина, який бігав поряд забрав палку і десь подів.

Згідно із показаннями, наданими в суді першої інстанції свідком ОСОБА_12 , який показав суду, що 30.07.2015 близько 16:00 год. він приїхав на Криворожське КП на риночок до ОСОБА_10 за товаром. Поряд торгували ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , які знаходилися в нетверезому стані і висловлювалися в нецензурною лайкою і таким чином перешкоджали торгівлі.

ОСОБА_10 зробив їм зауваження, а потім він побачив як ОСОБА_7 наніс битою удар потерпілому по голові, а потім по тулубу. Міліцію викликав як ОСОБА_7 так і ОСОБА_10 , «швидку допомогу» викликав ОСОБА_14 (потерпілий), і його було госпіталізовано до лікарні. Від обвинуваченого він теж захищався, прикриваючи себе табуреткою, яка знаходилась поруч, але удар все ж він отримав, але до міліції не звертався.

У відповідності до показань, наданих суду першої інстанції свідком ОСОБА_11 , - 30 липня 2015 року вона працювала реалізотором у ОСОБА_10 і продавала товар на риночку на Криворожськоку КП . Біля неї торгував ОСОБА_7 , а з ним поряд стояв ОСОБА_13 , з яким обвинувачений, як вона зрозуміла, вживав спиртні напої, нав`язувалися до покупців і таким чином покупці не підходили то товару і торгівля не йшла. Приблизно о 16 годині 00 хвилин приїхав ОСОБА_14 (потерпілий), і став робити їм зауваження, після чого обвинувачений першим вдарив ОСОБА_14 якоюсь палкою і розбив голову. Де обвинувачений взяв палку - вона не знає, оскільки відволікалася, і викликала швидку допомогу. Потім прослідували ще удари , і вона стала викликати «швидку допомогу». Потім приїхала міліція, а «швидка допомога» ОСОБА_14 забрала до лікарні. Коли приїздила «швидка допомога», то всі, в тому числі і Балануца, знаходилися на місці, і ніхто нікуди не відходив. ОСОБА_7 підходив до лікарів і казав, що йому необхідна медична допомога. Показував подряпину на руці, йому дали вату і він сам протирав подряпину.

Також, в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_15 пояснив: коли саме (дати) не пам`ятає, - надійшло повідомлення по лінії «102», що по вул. Родімцева наносять тілесні ушкодження. Коли приїхала слідчо-оперативна група то потерпілий був у кареті швидкої допомоги і там надавалася йому медична допомога. Обвинувачений говорив, що в нього погана згортаємість крові, та у нього були подряпини, і йому надали допомогу. Потерпілого відвезли до обласної лікарні. У свідків відбирали пояснення співробітники державної служби охорони.

Крім наведених доказів, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується й наступними доказами матеріалів кримінального провадження:
- заявою потерпілого ОСОБА_10 про кримінальне правопорушення яка зареєстрована 30.07.2015 року за №24902 (а.с.8);

- довідкою лікаря Кіровоградської обласної лікарні від 30.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_10 встановлено діагноз: відкрита ЧМТ, струс головного мозку, травма тім`яної області зліва (а.п.9);

- протоколами огляду місця події від 30.07.2015 року де зазначене місце скоєння злочину(а.п.10);

- висновком експерта №1069 від 31.07.2015 року, яким встановлено, що у гр. ОСОБА_16 маються тілесні ушкодження у вигляді: рани в лобно-тім`яній ділянці зліва, крововиливів в завушній ділянці справа з переходом в скроневу ділянку, синців в проекції нижньої щелепи справа, на правій вушній раковині, грудній клітині справа (2), саден на правому та лівому ліктьових суглобах, лівому передпліччі; Тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці нижньої щелепи справа та по задній поверхні грудної клітини утворились в результаті травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), що має обмежену контактуючу поверхню подовженої форми; можуть відповідати строку вказаному в постанові та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці голови зліва утворилось від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), в якому відобразились загальні властивості тупого об`єкту, може відповідати строку вказаному в постанові та відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, яке викликало короткочасний розлад здоров`я; всі інші тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), в яких відобразились загальні властивості тупих об`єктів, індивідуальні не відобразились, могли утворитись в строк вказаний в постанові та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; Пошкодження утворились від не менш 8-ми травматичних впливів; Враховуючи локалізацію та взаємне розташування тілесних ушкоджень - виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи.

- висновком експерта судово-медичної експертизи № 1376/1069 від 15.09.2015 року, яким встановлено, що у ОСОБА_10 наявні тілесні ушкодження у вигляді: рани в лобно-тім`яній ділянці зліва, крововиливів в завушній ділянці справа з переходом в скроневу ділянку, синців в проекції нижньої щелепи справа, на правій вушній раковині, грудній клітині справа (2), саден на правому та лівому ліктьових суглобах, лівому передпліччі; Не виключається можливість утворення зазначених тілесних ушкоджень при обставинах, на які вказує потерпілий ОСОБА_10 в протоколі слідчого експерименту від 19.08.2015року; Тілесне ушкодження у вигляді рани в лобно-тім`яній ділянці голови зліва могло утворитись при обставинах, на які вказує в протоколі слідчого експерименту від 30.08.15року свідок ОСОБА_12 , будь яких інших механізмів нанесення тілесних ушкоджень, свідок не вказує (точну локалізацію вказати я не можу, так як був з іншої сторони, та намагався тримати ОСОБА_17 ...). у зв`язку з чим говорити про відповідність наявних тілесних ушкоджень до механізму їх утворення не є можливим; Тілесне ушкодження у вигляді рани в лобно-тім`яній ділянці голови зліва

могло утворитись при обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_11 в

протоколі слідчого експерименту від 21.08.15 року, механізм нанесення

інших тілесних ушкоджень свідок не зазначає, тому говорити про

відповідність наявних інших тілесних ушкоджень до механізму їх

утворення, не є можливим (а.п.16-17, 44-45);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_10 з фото таблицями , який на місці показав на обставини та деталі вчиненого щодо нього кримінального правопорушення (а.п.24-27);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2015 року та фото таблицею до нього за участю свідка ОСОБА_12 , у ході якого свідок підтвердив власні показання та вказав на спосіб нанесення потерпілому ОСОБА_10 удару гр. ОСОБА_7 (а.п.30-32).

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно надано оцінку дослідженим доказам і обґрунтовано кваліфіковано дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що викликало короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_10 .

Позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , яка полягає у невизнанні своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та посилання на те, що він захищався від потерпілого ОСОБА_10 , колегія суддів оцінює як намагання обвинуваченого ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності та небажання нести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі посилається на показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні суду першої інстанції, із яких убачається, що обвинувачений 30 липня 2015 року, торгував на Криворожському КП, потім поїхав у місто, де зустрівся з Балануцею, о 15 годині повернулися, щоб доторгувати; через деякий час приїхав ОСОБА_10 , і, підійшовши, зробив зауваження щодо сміття, після чого дістав з машини биту, підбіг до нього, коли він перебував за прилавком, та перший вдарив його битою, намагався побити його, поваливши на землю, чим спричинив тілесні ушкодження; він, у свою чергу, на свій захист, вихопив з рук потерпілого биту, та наніс йому у відповідь два удари в область голови, у вухо; при цьому, обвинувачений в судовому засіданні наполягає, що якби потерпілий не вдарив його першим дерев`яною битою, - він би взагалі його не чіпав.

Вказані показання, з урахуванням побоювань обвинуваченого, який є інвалідом ІІ групи по захворюванню крові, за своє здоров`я, на переконання захисника, вказують на відсутність у діях її підзахисного складу кримінального правопорушення.

Такі доводи апеляційної скарги адвоката свого підтвердження не знайшли.

Обставинами кримінального провадження встановлено, що у ході сварки між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 , 30 липня 2015 року, останній взяв у руки дерев`яну палку (биту), яку у нього відібрав обвинувачений, і завдав нею потерпілому трьох ударів: по голові зліва, по голові справа та по спині справа.

Як встановлено доказами кримінального провадження, і що, крім того, не заперечує й обвинувачений ОСОБА_7 , останній, 30 липня 2015 року, під час конфліктної ситуації, дійсно тричі завдав удару дерев`яною палкою (битою) потерпілого, яку вихопив з рук потерпілого.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України характерне вчиненням тілесних ушкоджень, зокрема, такого, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Злочин вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди у вигляді наслідків, зазначених у відповідній частині цієї статті закону України про кримінальну відповідальність.

Доказами кримінального провадження, такими як показання потерпілого ОСОБА_10 , показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , проаналізовані вище, а також і письмовими матеріалами кримінального провадження, такими як висновки експерта щодо встановлення наявності, локалізації, ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого, протоколами слідчих експериментів, що їх наведено вище, - у їх сукупності, доведено саме вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

До того ж, слід зауважити, що, як встановлено доказами матеріалів кримінального провадження, що обвинуваченим ОСОБА_7 спричинено потерпілому удари дерев`яною палкою (битою), і цих удари спричинено три два в область голови потерпілого та один в область тулубу.

Зазначені дії, вочевидь, не можуть розцінюватися як самозахист, оскільки обвинуваченому, який, до речі, перебував у компанії зі своїм товаришем, не обов`язково у межах самозахисту було завдавати битою тілесні ушкодження потерпілому в ході сварки, що вчинилася на місці події, а лише достатньо було, вихопивши биту з рук потерпілого, зупинити свої дії, оскільки, фактично, з цього моменту потерпілий припинив становити реальну загрозу для обвинуваченого.

До того ж, потерпілий ОСОБА_10 не спричиняв обвинуваченому умисних тілесних ушкоджень за допомогою бити, а лише зачепив лікоть останнього, де з`явилися садна, про що надає показань й власне обвинувачений.

Тим самим спростовуються доводи апеляційної скарги адвоката про те, що якби потерпілий перший не наніс удару битою обвинуваченому, - останній би не спричиняв тілесних ушкоджень потерпілому.

Відносно посилань адвоката на те, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали пояснень, що не були очевидцями того, хто 30 липня 2015 року, - потерпілий чи обвинувачений, почав наносити удари, - як убачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, вироку суду першої інстанції, обидва свідки надали ідентичних за змістом показань, зокрема, про те, що перший удар наніс обвинувачений ОСОБА_7 .

Відтак, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , свого підтвердження не знайшли.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, не судимий, інвалід ІІ групи, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання, та призначив ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 гривень.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції видом покарання, проте вважає за можливе зменшити його розмір.

По-перше, судом першої інстанції помилково враховано при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання про те, що останній вчинив кримінальне правопорушення, що належить до категорії середньої тяжкості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України, згідно із ч. 2 ст. 12 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

По-друге, судом першої інстанції, як те убачається з оскаржуваного вироку, фактично, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , вчиняючи кримінальне правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння, (том 2, аркуш провадження 97, вирок), зазначивши, що: «30.07.2015 близько 16:00 год. ОСОБА_7 ,, разом із ОСОБА_9 , перебували поблизу автобусної зупинки «Криворізьке КП» що по вул. Г. Родімцева, м. Кіровограда, де спільно вживали алкогольні напої.».

Однак, медичне освідування обвинуваченого ОСОБА_7 не проводилося.

Відповідні медичні довідки (або ж будь-які належні і достовірні докази перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння) у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Посилання свідків та потерпілого на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 вживав у день події кримінального правопорушення спиртні напої та перебував у стані алкогольного сп`яніння, у конкретному випадку - є припущенням.

Вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тож, зазначення суду про перебування обвинуваченого ОСОБА_7 та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння - колегією суддів виключається з вироку суду першої інстанції, оскільки вказана обставина не підтверджується відповідними доказами матеріалів кримінального провадження.

Зазначені обставини, із урахуванням інших обставин, передбачених ст. 65 КК України, надають суду апеляційної інстанції підстав вважати про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_7 меншого за розміром покарання.

Тож, на переконання колегії суддів, достатнім покаранням для обвинуваченого ОСОБА_7 , є покарання у виді штрафу, проте у розмірі 50 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Таке покарання не є надмірним, проте є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідає меті покарання, регламентованій ст. 50 КК України, якою є не тільки кара, а й виправлення засуджених.

Тож, колегією суддів змінюється вирок суду першої інстанції в частині врахування тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 та вказівки про перебування обвинуваченого та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, і зменшується розмір призначеного покарання, в іншій частині вирок суду першої інстанції колегією суддів залишається без змін з причин недоведеності доводів апеляційної скарги адвоката та відсутності підстав до скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 1 020 гривень, змінити.
Зменшити призначене ОСОБА_7 покарання, вважати його засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Виключити з мотивувальної частини вироку зазначення про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочину середньої тяжкості, вважаючи правильним зазначення про вчинення ним злочину невеликої тяжкості.
Виключити з мотивувальної частини вироку зазначення про перебування та вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
В іншій частині вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4