1Справа № 335/3529/16-к 1-кп/335/257/2016
20 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
13.05.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік;
14.03.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.185 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 2 роки;
03.11.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. 31.07.2014 звільнений відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію»;
29.04.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці. 09.10.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання:
07.06.2016 року Ленінським районним судом м. Запорівжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік;
обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом розяснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, офіційно не працює, раніше судимий, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину, повернув викрадене майно.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов по справі не заявлено, спричинені збитки відшкодовані, арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання призначене вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2016 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази: акумулятор «GT Avto» 60 Ah 12V 450Ав корпусі чорно-червоного кольору, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 за належністю.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1