Справа № 697/479/16-к
№ пров. 1-кп/697/55/2016

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2016 р. Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ Приморський край міста Партизанськ, росіянина, громадянина України, із середньою технічною освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_5 25.08.2015 року близько 17 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , відкрито викрав у ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Samsung GT 5611», який належить останньому, діючи умисно з корисливих мотивів, заздалегідь не обіцяючи, отримав від ОСОБА_6 зазначений телефон, шляхом запозичення та в подальшому збув телефон марки «Samsung GT 5611» ОСОБА_8 , шляхом передачі вказаного телефону, як погашення боргу перед ОСОБА_8 .

Під час проведення досудового розслідування 25.02.2016 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, в якій зазначено, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному в угоді діянні.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачуваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.198 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника обвинуваченого, дійшов наступного висновку.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ст.198 КК України, які згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід особисте зобов`язання зміні не підлягає.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369-371,373-374, 471, 473-474 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.02.2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..198 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

У відповідності з п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу відмінити.

Вирок може бути оскаржений обвинувачуваним, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1