Справа № 458/6/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/312/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.366, ч.ч.1,4 ст358
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

потерпілого: ОСОБА_7

представника потерпілого: ОСОБА_8
обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000073 від 30 листопада 2012 року відносно: 1) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ільник, Турківського району, Львівської області, громадянки України, заміжньої, раніше не судимої, проживаючої по АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України; 2) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, пенсіонера, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358,ч.4 ст.358 КК України; 3) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, пенсіонера, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2016 року ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1,4 ст.358,ч.1 ст.366 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачуваний вважає, що місцевий суд прийняв до уваги лише докази обвинувачення, не звернувши уваги на його покази про те, що жодного документу він та інші обвинувачені не підробляли, а також на його клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи іншому експерту, чим порушив його право на захист і за однобічності та неповноти судового розгляду просить призначити при апеляційному розгляді повторну почеркознавчу експертизу написів «Яворський» у двох примірниках заповіту від імені ОСОБА_12 , а також підпису від його імені у графі «розписка про одержання нотаріально оформленого документа» в журналі реєстрації нотаріальних дій за 2003-2011 р.р., на вирішення якої поставити питання: чи були вказані написи та підписи зроблені ОСОБА_12 , чи іншою особою, і за наслідками прийняти рішення про скасування оскаржуваної ухвали і закриття відносно нього кримінальної справи.

В апеляційній скарзі потерпілий вважає, що ухвала місцевого суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, наводить доводи з цитуванням норм чинного законодавства та аналізу судової практики Верховного Суду України і просить постановити обвинувальний вирок, визнати винними ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 і ч.4 ст.358 КК України та звільнити їх від кримінального покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також вирішити цивільний позов відповідно до вимог ст.129 КПК України.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 вважає, що в ході кримінального провадження винуватість обвинувачених доведена повністю, у тому числі проведеними криміналістичними, почеркознавчими експертизами, а також повторною експертизою і просить у її задоволенні відмовити.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав свою апеляційну скаргу і заперечив апеляційну скаргу потерпілого, обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які вважають ухвалу суду законною, потерпілого та його представника, які підтримали свою апеляційну скаргу і заперечили апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 , думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За ухвалою суду 26.09.2010 року в приміщенні Ільницької сільської ради в с. Ільник, Турківського району, Львівської області ОСОБА_9 , працюючи секретарем ради, будучи службовою особою, умисно, в інтересах третіх осіб, використовуючи свої повноваження всупереч інтересам служби, свідомо внесла завідомо неправдиві відомості в офіційні документи, а саме: проставила підпис від імені ОСОБА_12 в графі «Розписка про одержання нотаріального оформленого документа» в журналі реєстрації нотаріальних дій Ільницької сільської ради за 2003-2011 роки.

26.09.2010 року в приміщенні Ільницької сільської ради в с. Ільник, Турківського району, Львівської області ОСОБА_11 , працюючи сільськім головою ради, будучи службовою особою, умисно, в інтересах третіх осіб, використовуючи свої повноваження всупереч інтересам служби видав завідомо неправдивий документ, а саме: усвідомлюючи те, що спадкодавець ОСОБА_12 не підписував заповіт, відповідно у заповіті містяться неправдиві дані про успадкування майна, підписав, завірив відтиском круглої гербової печатки сільської ради та видав завідомо неправдивий заповіт, датований 13.10.2009 року, про те, що ОСОБА_12 на випадок своєї смерті заповідає свій житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_4 , своєму племіннику, ОСОБА_10 .

26.09.2010 року в приміщенні Ільницької сільської ради в с. Ільник, Турківського району, Львівської області ОСОБА_10 , з особистих мотивів з метою отримання права спадкування за заповітом протиправно проставив підписи від імені спадкодавця ОСОБА_12 після слова «підпис» на оригіналах першого та другого примірників заповіту, укладеного від імені ОСОБА_12 13.10.2009 року, посвідченого Ільницьким сільськім головою та зареєстрованого в реєстрі №25 про те, що ОСОБА_12 на випадок смерті заповідає свій житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_4 , та все майно своєму племіннику ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_10 використав цей завідомо підроблений заповіт, а саме: в 2012 році, перебуваючи у приватного нотаріуса Турківського нотаріального округу ОСОБА_13 , з метою отримання права на спадкування майна за заповітом подав їй пакет необхідних документів, в тому числі підроблений заповіт.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження і звукозапису від 03.02.2016 року о 15:06 під час судового розгляду ОСОБА_10 заявляв клопотання про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності, але питання закриття кримінального провадження щодо нього та інших обвинувачених у зв`язку із закінченням строків давності взагалі не обговорювалось і не з`ясовувалась думка інших обвинувачених з цього приводу. При цьому Законом не передбачена залежність застосування строків давності від визнання чи невизнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а лише від їх бажання чи заперечення. Після дослідження доказів, проведення дебатів та останнього слова обвинувачених суд вийшов у нарадчу кімнату, таким чином позбавивши їх права на звільнення від кримінальної відповідальності у судовому засіданні в разі їх бажання. В подальшому замість вироку постановив ухвалу, якою визнав їх винними у вчиненні кримінальних правопорушень та звільнив від кримінальної відповідальності закривши провадження у справі. Такими діями суддя грубо порушила вимоги ч.1ст.369 КПК України щодо форми вирішення обвинувачення по суті та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження, регламентований, зокрема, ст.ст. 284,285,286 КПК України.
В Аналізі судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) в зв`язку із закінченням строків давності Верховного Суду України зазначено, що для забезпечення прав підозрюваних, обвинувачених, підсудних суд, встановивши у судовому засіданні факт закінчення строку давності, за власною ініціативою повинен повідомити про це учасників кримінального провадження і винести таке питання на обговорення сторін, зазначивши, що настали передбачені ст. 49 КК підстави для звільнення особи (осіб) від кримінальної відповідальності. Суд з`ясовує думку обвинуваченого щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, роз`ясняє про те, що звільнення у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, про наслідки такого звільнення і, у разі його згоди, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності.

Не вирішивши питання у встановленому процесуальним законодавством порядку про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого, який заявив таке клопотання та інших обвинувачених в судовому засіданні до виходу в нарадчу кімнату суд порушив вимоги зазначених вище норм Закону що, відповідно з вимогами п.1 ч.2 ст.412 КПК України, є безумовною підставою до скасування ухвали суду першої інстанції.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та призначаючи новий судовий розгляд в суді першої інстанції суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, не вирішує наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому інші доводи апеляційної скарги потерпілого, доводи апеляційної скарги обвинуваченого не обговорюються колегією суддів і можуть бути вирішені при новому розгляді справи.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412,415 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково - ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2016 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_14