Справа №621/1588/15-к
Провадження №1-кп/621/29/16
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
за участю сторін кримінального провадження: потерпілої ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Зміївського районного суду
матеріали кримінального провадження № 0000474 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харків,
громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має дітей: малолітню дочку
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього сина
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працював
слюсарем у ТОВ « Востокенергоремонт», однак на даний час не працює, раніше засудженого:
- 07.04.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч.2,
289 ч. 2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України,
з випробуванням строком на 3 роки
- 17.05.2015 року Зміївським районним судом Харківської області за ст. 309 ч.1,70 ч.4 КК
України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням
строком на 3 роки, який зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України
при наступних обставинах.
04 травня 2015 року близько 7 години у обвинуваченого ОСОБА_8 виник
злочинний умисел на скоєння крадіжки майна з дачної території, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2 , що належить
ОСОБА_7 .
Виконуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна,
обвинувачений ОСОБА_8 прийшов на територію вказаного дачного володіння, де діючи
з корисливих мотивів, через відчинені металеві ворота, шляхом вільного доступу, демонтував
з дачного будинку металеві двері з металевим коробом кустарного виробництва, розмірами
2м. х 1 м., загальною вагою 60 кг., товщиною листового металу 0,2 см., вартістю 210 гр.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник,
звернувши викрадене на свою користь, заподіявши ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму
210 гр..
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винність
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, при вищевикладених
обставинах повністю не визнав та пояснив, що з 2014 року він працював слюсарем
у ТОВ « Востокенергоремонт». Разом з ним на цьому ж підприємстві працював у якості
слюсаря ОСОБА_11 , з яким він підтримував дружні стосунки.
04.05.2015 року йому подзвонив ОСОБА_11 та сказав, що він бачив, що на вулиці
Ціолковського біля теплотраси лежать металеві двері, які покинули якісь хлопці.
Він не з`ясовував у ОСОБА_11 чому ці двері він не взяв собі.
В той день він не пішов подивитись на вказані металеві двері.
05.05.2015 року він знайшов та оглянув двері, а потім сходив додому за тачкою.
Двері він погрузив на тачку та повіз їх додому, оскільки хотів їх взяти для своїх
потреб. Вказані двері він привіз у свій двір.
Біля гаражу він зустрів ОСОБА_12 , який запропонував йому продати металеві двері
за 150 гр., на що він погодився.
Свою провинну він не визнає, оскільки металеві двері він не викрадав, а знайшов
у місці, де сказав йому ОСОБА_11 .. Вказані двері він взяв з метою здати на металобрухт.
Судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого
ОСОБА_8 провадився в межах пред`явленого йому обвинувачення, у повному обсязі.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами:
- Свідченнями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що у батьків її
чоловіка у садовому товаристві є дача. У 2012 році дачу оформили на її свекруху ОСОБА_13 ,
оскільки її чоловік помер.
Останній раз родина була на дачі 26.04.2015 року.
Територія їх дачі огороджена, однак у воротах не було замка. Двері в будинку були
закриті.
06.05.2016 року хрещений батько її чоловіка ОСОБА_14 сповістив про те, що в будинку
на території їх дачної ділянки відсутні двері. Дверей не було з 04.05.2015 року, а повідомити
останній їх зміг лише 06.05.2015 року, коли побачив.
06.05.2015 року вона звернулась із заявою до міліції. Її свекруха просила не заперечувати
проти того, щоб її, ОСОБА_7 , було визнано потерпілою.
В той же день її запросили у пункт прийому металу. Вона разом із свекрухою прийшли
до цього пункту, де вона відразу впізнала викрадені з дачі двері. Двері були повернуті їй
міліцією, короб на дверях був пошкоджений.
Двері повертали їй із гаража і вона вважала, що в гаражі знаходиться пункт прийому
металу.
- Свідченнями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що 04.05.2015 року він приїхав
до обвинуваченого ОСОБА_8 з метою придбати рибок гупиків. Обвинувачений
ОСОБА_8 попросив його відвезти металеві двері синього кольору, але куди не сказав,
на що він відмовився.
Тоді обвинувачений ОСОБА_8 погрузив ці металеві двері стандартного розміру,
синього кольору на тачку і повіз їх в сторону бані
Куди повіз двері обвинувачений ОСОБА_8 йому не було відомо, однак через
10 хвилин останній повернувся лише з тачкою. Куди подівались двері він йому не пояснював.
- Свідченнями свідка ОСОБА_16 , який суду пояснив, що в травні 2015 року йому
подзвонив його товариш ОСОБА_12 та запропонував купити металеві двері.
ОСОБА_12 ремонтував в його гаражі автомашину, а мимо нього чоловік провозив
металеві двері.
Він раніше говорив ОСОБА_12 , що йому потрібні металеві двері, а тому останній
на його прохання купив йому ці металеві двері за 150 гр..
ОСОБА_12 заніс двері у його гараж.

Продавця дверей ОСОБА_12 бачив у с. Комсомольський.
Згодом працівник міліції повідомив йому про те, що придбані металеві двері були
викраденими.
Він видав двері, при цьому була присутня потерпіла, ще одна жінка, співробітники
міліції.
Продавця дверей він не бачив, однак ОСОБА_12 сказав йому, що це був мешканець
приватного сектору, описав його, внаслідок чого він зрозумів, що мова йде про
ОСОБА_8
- Свідченнями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що 04.05.2015 року він перебував
у гаражі ОСОБА_16 ..
В цей час чоловік, яким є обвинувачений ОСОБА_8 ,на тачці віз металеві двері
синього кольору. Він запитав останнього куди він везе двері, на що той сказав:« на метал».
Він запитав у обвинуваченого ОСОБА_8 що у нього за двері. Останній пояснив
йому, що він міняє двері на сараї.
Він знав, що обвинувачений ОСОБА_8 мешкає у приватному секторі. Двері були
у хорошому стані.
Тоді він подзвонив товаришу ОСОБА_16 та останній попросив його купити ці двері.
Двері він купив у обвинуваченого ОСОБА_8 за 150 гр. і поставив їх у гараж
ОСОБА_16 ..
Згодом прийшли співробітники міліції та з`ясувалось, що двері були вкрадені. Двері він
виніс з гаража, їх фотографували, а потім прийшла власниця та забрала їх.
- Свідченнями свідка ОСОБА_11 , даними ним в судовому засіданні 16.06.2015 року,
під час допиту свідків його, ОСОБА_11 , та ОСОБА_15 , на підставі ухвали слідчого судді
Зміївського районного суду Харківської області, за участю, на той час, підозрюваного
ОСОБА_8 , технічний запис якого був досліджений в судовому засіданні.
При цьому, свідок ОСОБА_11 пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_8
в нього товариські стосунки, вони разом працювали, їх доньки відвідують музичну школу,
а тому вони спілкуються, коли очікують дітей.
04.05.2015 року у першій половині дня він був дома, оскільки тільки о 12 годині
початку 13 години він прокинувся.
Перебування за місцем проживання в цей день можуть підтвердити його батьки.
04.05.2015 року обвинуваченого ОСОБА_8 він не бачив та останній йому не
дзвонив. В цей день він також не зв`язувався і з ОСОБА_15
05.05.2015 року він бачив обвинуваченого ОСОБА_8 біля музичної школи
та розмови про двері з ним не було. Їх розмова була тільки за роботу.
Також свідок ОСОБА_15 пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_8 в нього
товариські, дружні стосунки. Зі свідком ОСОБА_11 він також знайомий, вони є сусідами.
04.05.2015 року приблизно о 9 годині він приїхав додому до обвинуваченого
ОСОБА_8 , щоб купити в нього для дочки рибок гупиків. Він знаходився у дворі
останнього та бачив двері синього кольору, які лежали на землі біля калитки. ( а.с.166)
Присутній при допиті вказаних свідків ОСОБА_8 не заперечував проти
свідчень останніх та вважав їх показання правдивими.
- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2015
року, прийнятого від ОСОБА_7 , в якому остання заявила, що в період з кінця квітня 2015
року була скоєна крадіжка металевих дверей з дачного будинку за адресою:
смт. Комсомольський, С/Т « Аматор». ( а.с. 86)
- Протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього від 06.05.2015 року, за участю
власника ОСОБА_7 , під час якого було оглянуто територію дачної ділянки, розташованої
за адресою: АДРЕСА_2 ,
яка частково огороджена металевою рабицею.
Вхід до дачної ділянки здійснюється через металеві ворота ( калитку), яка не має
пристроїв для замикання.
Під час огляду було виявлено одноповерхову споруду з білої цегли, дах якої вкритий
шифером, на якій були відсутні вхідні двері, пошкоджена лутка дверей та наявні залишки
пошкоджених навісів.
Крім того, у верхній частині дверного пройому були виявлені залишки ( пофарбовані
місця) фарбою синього кольору.
Під час огляду власник ОСОБА_7 зазначила, що станом на кінець квітня 2015 року
у пройомі знаходились металеві двері синього кольору. ( а.с.87-93)
- Протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього від 06.05.2015 року за участю
власника ОСОБА_12 , під час якого було оглянуто територію, розташовану по
АДРЕСА_3 , та під час якого
ОСОБА_12 добровільно видав металеві двері синього кольору, розміром 2м. х 1 м.,
товщиною листового металу 0,2 см., при цьому пояснив, що 04.05.2015 року в обідній час
раніше знайомий йому чоловік, місцевий мешканець на ім`я ОСОБА_8 зустрів його,
ОСОБА_12 , на вул. Свердлова с. Комсомольський з ручною тачкою, на якій знаходились
металеві двері, які запропонував купити за 150 гр. та які він купив.
Під час огляду виявлені металеві двері були зважені, вага яких склала 60 кг.
( а.с.94-99)
- Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.05.2015 року, згідно якого
потерпіла ОСОБА_7 впізнала металеві двері синього кольору, що потерпіла ОСОБА_7
особисто підтвердила в судовому засіданні. ( а.с. 100-103)
- Протоколом огляду предметів від 06.05.2015 року, під час якого були оглянуті металеві
двері синього кольору. ( а.с.104)
- Висновком судової товарознавчої експертизи № 57 від 06.05.2015 року, згідно якої була
визначена вартість майна, що було вкрадено у ОСОБА_7 , а саме:
- металевих дверей, розміром 2м. х 1 м., товщиною листового металу 0,2 см., синього кольору.
( а.с.114)
- Розпискою ОСОБА_7 від 06.05.2015 року про отримання металевих дверей синього
кольору.( а.с. 106)
Щодо доказу обвинувачення - протоколу проведення слідчого експерименту від
25.06.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 під час якого останній пояснив
обставини скоєння крадіжки майна з території дачі ОСОБА_7 , яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2 , суд визнає його
недопустимим доказом, оскільки такий доказ був отриманий не в порядку, встановленим
КПК України, зокрема, ст. 223 ч. 7 КПК України.
Так, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що при
проведенні слідчого експерименту не були присутні поняті, а проведення слідчого
експерименту виявилось в тому, що вони вдвох зі слідчим прибули до дачного будинку
ОСОБА_7 , де вже були встановлені металеві двері, та слідчий зробив за його участю декілька
фотознімків, після чого вони пішли.
Сторона обвинувачення не надала доказів на спростування вказаної версії
обвинуваченого ОСОБА_8 , а зазначених в протоколі слідчого експерименту від
25.06.2015 року понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 виявилось не можливим не лише
доставити в судове засіданні приводом для їх допиту та перевірки показань обвинуваченого,
а й встановити оперативно - розшуковими заходами місце їх перебування, оскільки такі особи
за відомостями адресно - довідкового підрозділу ГУНП у Харківській області зареєстрованими
в Харківській області не значаться, а вказані в протоколі адреси місць їх проживання, а саме:
- ОСОБА_17 - за адресою: АДРЕСА_4 - взагалі не існує;
- ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_5 ніколи не проживав та
не проживає, що вбачається з рапорту оперуповноваженого Зміївського ВП ГУНП
в Харківській області ОСОБА_19 від 11.05.2016 року та доданих до нього адресних довідок,
представлених суду на виконання судового доручення, згідно з ухвалою Зміївського
районного суду Харківської області від 15.02.2016 року. ( а.с.182,224,225,226)
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість
обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного злочину під час судового
провадження доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним
та ухвалення обвинувального вироку.
Суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 в тій
частині, що він з дачного будинку ОСОБА_7 крадіжку металевих дверей не скоював,
а знайшов їх.
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 займає таку позицію, намагаючись
уникнути відповідальності за скоєне.
Суд розцінює, що саме з метою уникнення відповідальності за скоєне, обвинувачений
ОСОБА_8 пояснював свідку ОСОБА_15 , який, прибувши у двір його будинку,
цікавився не металевими дверима, а придбанням декоративних рибок, що такі двері є його
знахідкою, при цьому не пояснив ОСОБА_15 при яких обставинах він їх знайшов,
а погрузивши на тачку, поспішно вивіз їх з двору, і повернувся через 10 хвилин без дверей.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 у вказаній частині спростовуються
свідченнями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні стверджувала, що
04.05.2015 року з будинку, розташованого на території їх дачної ділянки, за адресою:
АДРЕСА_2 , були викрадені
вхідні металеві двері синього кольору, про що вона взнала 06.05.2015 року.
Також пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 у вказаній частині
спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які в судовому засіданні
давали послідовні свідчення, не вірити яким у суда не має підстав.
Так, свідок ОСОБА_12 стверджував, що саме обвинувачений ОСОБА_8
продав йому металеві двері синього кольору, які він придбав для ОСОБА_16 , залишивши їх
в гаражі останнього, які згодом були вилучені співробітниками міліції.
Також, свідок ОСОБА_16 стверджував, що ОСОБА_12 придбав для нього металеві
двері, які віз на тачці чоловік. Продавця дверей він не бачив, однак ОСОБА_12 сказав йому,
що це був мешканець приватного сектору, описав його, внаслідок чого він зрозумів, що мова
йде про ОСОБА_8 .
Суд також критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_11 , даних ним в судовому
засіданні 20.01.2016 року, під час судового розгляду, а саме, в тій частині, що 03.05.2015 року
приблизно о 20 годині, коли вже смеркалось, він йшов на молокозавод та бачив, як молодь у
кількості 4 осіб, які знаходились в 20 м. від нього, по двоє з кожної сторони, в руках несли
великий металевий предмет, однак що саме, він не зміг розібрати, чи калитку, чи паркан, чи
двері.
Потім ці особи занесли цей предмет під труби, біля гаражів та пожарної, і кинули його,
а самі пішли в сторону старої зупинки. Колір предмету був сірий або чорний.
В цей день 03.05.2015 року він став дзвонить обвинуваченому ОСОБА_8
та попросив піти і подивитись, що кинули молоді особи під труби.
В той же день обвинувачений ОСОБА_8 йому не подзвонив, а на ранок
наступного дня він виїхав.
Суд вважає, що свідок ОСОБА_11 займає таку позицію, намагаючись допомогти
обвинуваченому ОСОБА_8 , з яким він знаходиться у товариських, дружніх стосунках,
уникнути відповідальності за скоєне.
Пояснення свідка ОСОБА_11 у вказаній частині спростовуються його показаннями,
даними 16.06.2015 року під час допиту слідчим суддею.
Стосовно посилань обвинуваченого ОСОБА_8 на протиправність ведення
досудового розслідування, зокрема, на те:
- що під час його допиту на досудовому розслідуванні показання із зізнанням про скоєння
крадіжки металевих дверей давав не він, а оперативний працівник міліції на ім`я ОСОБА_20 ;
- що перед судовим розглядом кримінального провадження відносно нього його викликав
заступник начальника Зміївського ВП ОСОБА_21 та впливав на нього тим, що у разі не
визнання провини в нього будуть проведені обшуки, то суд вважає їх такими, що не знайшли
свого підтвердження.
Вказані твердження обвинуваченого ОСОБА_8 були спростовані під час
судового розгляду показаннями ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які були допитані у якості
свідків, та категорично заперечували будь які контакти з останнім та вплив на нього.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що під час досудового
розслідування не звертався зі скаргами на порушення його прав та свобод людини.
Суд, не дивлячись на посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на здійснення щодо
нього впливу співробітниками міліції, на протиправне ведення досудового розслідування,
вважає, що зазначене не вплинуло на зміст його показань під час судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_8 , як і під час досудового розслідування, коли він
заявляв свідку ОСОБА_21 про те, що в суді він буде заперечувати свою провину, продовжив
і в суді придержуватись такої позиції та ніякі обставини на нього не вплинули.
На думку суду, посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на протиправність ведення
досудового розслідування, не дають підстав для визнання будь-якого з доказів, досліджених під
час судового розгляду даного кримінального провадження та які покладаються в основу
обвинувального вироку, недопустимими відповідно до ст. 86 КПК України, а можуть бути
перевірені в рамках іншого кримінального провадження, за відповідним зверненням
обвинуваченого ОСОБА_8 ..
Суд, перевіривши показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 ,
ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , даних 16.06.2015 року, оцінивши їх та зіставивши їх
з іншими доказами кримінального провадження, зокрема, протоколами огляду місця події від
06.05.2015 року, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.05.2015 року, протоколом
огляду предметів від 06.05.2015 року, висновком судової товарознавчої експертизи № 57 від
06.05.2015 року, вважає, що їх показання відповідають фактичним обставинам і не суперечать
зібраним доказам та узгоджуються між собою.
З аналізу вище визначених обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про
відсутність будь-яких об`єктивних даних, що підтверджують версію обвинуваченого
ОСОБА_8 про непричетність до злочину.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 скоїв таємне
викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто вчинив злочин, передбачений
ст. 185 ч. 2 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що
пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 скоїв
злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.
Як особистість обвинувачений ОСОБА_8 є особою, яка неодноразово
засуджувалась, у тому числі, станом на день скоєння злочину 04.05.2015 року по даній справі,
він був засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 07.04.2015
року за ст.ст. 185 ч.2, 289 ч. 2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі,
із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням строком на 3 роки, який згодом був
врахований при призначенні покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської
області від 17.05.2015 року за ст. 309 ч.1,70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі,
із застосуванням ст. 75 КК України. ( а.с. 121-122,129-136)
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 07.04.2015 року був
засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ст.ст. 185 ч.2,
289 ч. 2,70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України,
з випробуванням строком на 3 роки, який згодом був врахований при призначенні покарання
за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.05.2015 року за
ст. 309 ч.1,70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України
з випробуванням строком на 3 роки, він 04.05.20105 року знову скоїв злочин, який є предметом
розгляду в рамках даного кримінального провадження, що свідчить про його стійку

антисоціальну направленість.( а.с.129-133,134-136)
Однак, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 позитивно характеризується
за місцем проживання ( а.с. 116), має дітей: малолітню дочку
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього сина
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.123,123 «а»)
Пом`якшуючою обставиною щодо обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає
наявність в нього малолітньої доньки та неповнолітнього сина.
Обтяжуючих обставин щодо обвинуваченого ОСОБА_8 суд не вбачає.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання,
суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання
вчиненню останнім нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості,
з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання
як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення
справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту
основоположних прав особи, воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним
(не становити надмірного тягаря для особи), що наведено в справах «Бакланов проти Росії»
від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії»
від 29.11.2007 року.
З урахуванням обставин, характеру, ступеню тяжкості скоєних злочинів,
особи обвинуваченого ОСОБА_8 , думки потерпілої ОСОБА_7 , суд вважає, що його
виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 був засуджений вироком Зміївського
районного суду Харківської області від 17.05.2015 року за ст. 309 ч.1,70 ч.4 КК України
до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, а злочин по даному
кримінальному провадженню скоїв 04.05.2015 року, тобто до ухвалення вказаного вироку,
то суд вважає на необхідне призначити йому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України,
частково склавши призначені покарання.
Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення
обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів
Суд вважає на необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід
у вигляді застави на тримання під вартою, при цьому заставу в сумі 10 000 гр., що була несена
заставодавцем - дружиною ОСОБА_23 18.05.2015 року, згідно квитанції
Ощадбанку ТВБВ 10020/0463 № 213, яка перебуває на депозитному рахунку територіального
управління Державної судової адміністрації України у Харківській області ( рахунок
№ НОМЕР_1 ) та яка не була звернена в дохід держави, повернути заставодавцю
ОСОБА_23 , оскільки дія цього запобіжного заходу у виді застави припиняється.
Речові докази:
- металеві двері синього кольору, з розмірами 2 м. х 1 м., загальною вагою 60 кг., товщиною
листового металу 0,2 см., що перебувають на збереженні у потерпілої ОСОБА_7 , суд вважає
на необхідне залишити у розпорядженні останньої. ( а.с.106)
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 370,374,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді
05 років позбавлення волі, а на підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю скоєних
злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного по даному вироку і
покарання, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від
17.05.2015 року за ст. 309 ч.1,70 ч.4 КК України у вигляді 1( одного) місяця позбавлення волі,
і остаточно призначити йому 5 ( п`ять ) років 01 ( один) місяць позбавлення волі,
з відбуванням покарання у кримінально виконавчому закладі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді застави змінити на
тримання під вартою, узявши його під варту в залі суду, і залишити таким до набрання
вироком законної сили.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з 14 липня 2016 року.
Повернути заставодавцю ОСОБА_23 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилась у смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області,
шляхом зобов`язання на такі дії Територіального Управління Державної судової
адміністрації України у Харківській області, суму в розмірі 10 000 гр.( десять тисяч гр.),
внесеної у якості застави по кримінальному провадженню № 0000474 відносно
ОСОБА_8 , на рахунок № 0164, МФО 851011 ГУ ДКСУ
у Харківській області, згідно квитанції Ощадбанку ТВБВ 10020/0463 № 213.
Речові докази:
- металеві двері синього кольору, з розмірами 2 м. х 1 м., загальною вагою 60 кг., товщиною
листового металу 0,2 см., що перебувають на збереженні у потерпілої ОСОБА_7 - залишити
у розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через
Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Зміївського районного суду ОСОБА_1