АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3260/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме до 04 листопада 2016 року включно, із визначенням застави в розмірі 1 500 мінімальних заробітних плат, що становить 2 067 000 (два мільйони шістдесят сім тисяч) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з визначенням 2-х місячного терміну дії цих обов`язків, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівка Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, те, що останній не одружений, не має стабільного та постійного джерела доходу, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, прийшов до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги захисник вказує, що ОСОБА_8 активно співпрацює зі слідством, сприяє встановленню всіх обставин вчинених правопорушень, має зареєстроване місце проживання, де живе разом зі своєю матір`ю, визнає свою вину, у вчиненому щиро розкаюється, раніше не судимий, до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувався, а тому, на думку апелянта, висновок суду про те, що підозрюваний може ухилятись від досудового розслідування та суду є необґрунтованим.

Також захисник вказує, що доводи прокурора про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, продовжить скоювати кримінальні правопорушення або перешкоджатиме розгляду кримінальної справи, є необгрунтованими та безпідставними, оскільки ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем свого проживання (має спокійний, урівноважений характер), зарекомендував себе з кращої сторони під час навчання в школі, здобув професію слюсара з ремонту автомобілів у Київському вищому професійному училищі будівництва, має відповідний диплом спеціаліста.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчими управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2016 року за матеріалами Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 ч. 2 ст. 364 КК України.

06.09.2016 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, про що 06.09.2016 року складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

06.09.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

07.09.2016 року підозрюваний ОСОБА_8 отримав копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України.

Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

08.09.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва дане клопотання слідчого задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме до 04 листопада 2016 року включно, із визначенням застави в розмірі 1 500 мінімальних заробітних плат, що становить 2 067 000 (два мільйони шістдесят сім тисяч) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з визначенням 2-х місячного терміну дії цих обов`язків.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого. Такі дані містяться у протоколах допиту свідків, протоколах за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 25.08.2016 року, протоколах вручення грошових коштів від 29.07.2016 року, 10.08.2016 року, 17.08.2016 року, 19.08.2016 року, 30.08.2016 року, огляду особи, висновках експертів від 11.08.2016 року № 251 їх, від 16.08.2016 року № 2546х, від 23.08.2016 року № 2640х та інших матеріалах провадження.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, відомості про особу ОСОБА_8 , який не одружений, не має стабільного та постійного джерела доходу.

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, можепереховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави у розмірі 1 500 мінімальних заробітних плат, що становить 2 067 000 (два мільйони шістдесят сім тисяч) гривень, виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини 5 ст. 183 КПК України, передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя, врахувавши обставини кримінального провадження, розмір винагороди, отриманої внаслідок вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень та протиправної діяльності членів організованої групи, прийшов до висновку про те, що даний випадок є виключним та застосував заставу у розмірі 1 500 мінімальних заробітних плат, з чим погоджується і колегія суддів.

Саме такий розмір застави, за переконанням колегії суддів, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 активно співпрацює зі слідством, сприяє встановленню всіх обставин вчинених правопорушень, має зареєстроване місце проживання, де живе разом зі своєю матір`ю, позитивно характеризується, зарекомендував себе з кращої сторони під час навчання в школі, здобув професію, визнає свою вину, у вчиненому щиро розкаюється, раніше не судимий, то вказані обставини враховані судом як характеризуючі, та не можуть спростовувати висновок слідчого судді про наявність у даному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, як про це йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Як підсумок, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме до 04 листопада 2016 року включно, із визначенням застави в розмірі 1 500 мінімальних заробітних плат, що становить 2 067 000 (два мільйони шістдесят сім тисяч) гривень, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4