Провадження № 11-кп/792/725/16
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2016 колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів
судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9 ,
розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 вересня 2016 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 вересня 2016 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування до нього ст. 81 КК України.
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений зарекомендував себе з негативної сторони та 16.12.2014 року отримав стягнення у виді попередження, а 11.06.2015 року у виді догани.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 , як вбачається з її змісту, просить застосувати до нього ст. 81 КК України. Посилається на незаконність, необгрунтованість судового рішення.
Заслухавши пояснення засудженого в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Вироком Літинського районного суду Вінницької області від 08.08.2012 року ОСОБА_9 засуджений за ч.2 ст. 289, ст.ст. 71,72 КК України на 5 років 10 днів позбавлення волі. В строк відбуття покарання постановлено врахувати строк перебування під вартою з 08.05.2012 року.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02.02.2016 року на підставі Закону України від 26.11.2015 року № 838-VII „Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання в строк відбуття покарання покарання зараховано час з 08.05.2012 року по 22.08.2012 року включно, що складає 3 місяці 15 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі.
Згідно довідки Райківецької ВК № 78 початок строку відбування покарання 08.05.2012 року, кінець 03.02.2017 року.

На момент звернення до суду засуджений відбув частину покарання, за якого законом передбачено можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Законодавцем визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання може бути застосоване за певних умов.

За змістом зазначеного кримінального закону доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд першої інстанції дав вірну оцінку сукупності всіх досліджених доказів в провадженні, підстави вважати висновки суду першої інстанції необґрунтованими, про що заявляє апелянт, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що засуджений не довів свого виправлення, в провадженні відсутні підстави для умовно-дострокового його звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, характеристики засудженого, за період відбування покарання в Райківецькій виправній колонії Хмельницької області № 78 з 14.09.2012 року ОСОБА_9 характеризується негативно, за допущені порушення вимог умов відбування покарання тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, останнє стягнення не знято та не погашено, не заохочувався, до праці ставиться задовільно, безініціативно ставиться до робіт з благоустрою та поліпшення житлово побутових умов, не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, може вступати у суперечки, не приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно технічних навичок потягу не проявляє.

Рішенням комісії з питань розгляду заохочувальних норм Райківецької виправної колонії № 78 від 21.01.2014 року № 3 у застосуванні зміни умов тримання, відповідно до ст. 101 КВК України відмовлено, оскільки засуджений ОСОБА_9 не став на шлях виправлення.
Рішенням комісії з питань розгляду заохочувальних норм Райківецької виправної колонії № 78 від 25.11.2014 року № 45 ОСОБА_9 у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовлено, оскільки той не став на шлях виправлення.
Рішенням комісії з питань розгляду заохочувальних норм Райківецької виправної колонії № 78 від 29.09.2015 року № 27 ОСОБА_9 у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовлено, оскільки він не довів своє виправлення.
В провадженні належні та об`єктивні дані про те, що засуджений ОСОБА_9 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, відсутні.
Колегія суддів вважає, що місцевим судом обґрунтовано визнано, що підстав для застосування щодо нього ст. 81 КК України не встановлено.
При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_9 суд з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення.

В своїй ухвалі суд першої інстанції зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову ОСОБА_9 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, з яким погоджується колегія суддів.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого ОСОБА_9 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен грунтуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку, ставленні до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання чи подання.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм КПК України, підстави для її скасування чи зміни, в межах апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 вересня 2016 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування до нього ст. 81 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 без задоволення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2