Справа № 183/6185/16
№ 1-кп/183/971/16
В И Р О К
іменем України
21 листопада 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004129 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :
07 вересня 2016 року близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля продовольчого магазину ПП «Таран» по вул. Покровській, 101 в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, в ході виниклої сварки на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_4 , діючи умисно, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівого ока та другий удар кулаком правої руки в область верхньої губи зліва, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді синців та саден на обличчі, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. 07.09.2016 року ввечері пішов до магазину зробити покупки та вийшовши з нього через деякий час зустрів ОСОБА_4 , з яким у нього склалися неприязні стосунки через події, що сталися в минулому. В ході виниклої сварки із ОСОБА_4 він наніс останньому два удари кулаком правої руки в лице. В скоєному щиро кається. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 не визнав з огляду на те, що, на його думку, придбані потерпілим ліки не відповідають характеру спричинених останньому тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, йому доповнити нічого. Через це давати показання відмовився. Цивільний позов підтримує.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває. Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, враховуючи обставини вчинення злочину та його наслідки, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, позицію потерпілого, а також усі обставини у справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт, що, з огляду на мету покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 1 597,41 гривень в якості витрат на лікування. Позов обґрунтований тим, що потерпілий витратив вказані кошти на лікування від спричинених йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, що підтверджується відповідними документами.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до наданих до цивільного позову фіскальних чеків потерпілим було придбано ліки на загальну суму 1 597,41 гривень. Отже, враховуючи всі обставини справи, а також те, що вина обвинуваченого у завданні потерпілому тілесних ушкоджень судом встановлена, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду в сумі 1 597 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто сім) гривень 41 копійка.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його оголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1