УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене Прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 - про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0007423 від 01.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене Прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 - про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0007423 від 01.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий в поданому клопотанні просив слідчого суддю, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) до постановлення у кримінальному провадженні №0007423 від 01.08.2015 кінцевого рішення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею встановлено, що до Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві надійшла заява ОСОБА_6 , про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить його довірителю ОСОБА_7 , що постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

02.02.2010 року ОСОБА_6 діючи в інтересах та від імені ОСОБА_8 на підставі довіреності посвідченої нотаріусом КМНО ОСОБА_9 25 грудня 2009 року, уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_10 та придбав квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується реєстраційним посвідченням № НОМЕР_2 від 08.02.2010 року виданого Київським міським БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

В подальшому, 15.06.2015 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_11 посвідчено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 згідно якого власник ОСОБА_12 продав, а покупець ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , купив зазначену квартиру.

Враховуючи те, що згідно відповіді нотаріуса КМНО ОСОБА_9 , за реєстровим № 89 посвідчена нотаріальна дія від 05.02.2010 року та не пов`язана з договором купівлі продажу кв. АДРЕСА_1 , а згідно актового запису № 8120 від 03.05.2012 року наданої відділом реєстрації смерті у м. Києві - гр.. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент здійснення правочину помер, 18.08.2015 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва винесено ухвалу про накладання арешту на кв. АДРЕСА_1 у вигляді заборони розпорядження майном будь яким чином.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.07.2016 року приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської обл., до ДРРП на нерухоме майно внесено відомості про припинення обтяження (індексний номер рішення 30666608), а 28.07.2016 року приватний нотаріус КМНО ОСОБА_14 на підставі заяви-вимоги ОСОБА_5 від 16.07.2015 року, внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо переходу права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, а також те, що на даному етапі слідства, відсутні правові підстави для припинення обтяження у вигляді зняття арешту на кв. АДРЕСА_1 передбачених ст. 174 КПК України, а також те, що зазначена квартира, яка відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 , внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб, може бути використана як доказ у кримінальному провадженні та необхідна для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Незастосування на даному етапі арешту майна, буде нести ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме: його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Зважаючи на викладене вище, з ураховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) до постановлення у кримінальному провадженні №0007423 від 01.08.2015 кінцевого рішення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1