Дата документу 13.06.2016

Справа № 334/2699/16-к
Провадження № 1-кп/334/264/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за №0002096 від 29.03.16р. про обвинувачення: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі, українця, громадянина України, учня 9 класу Запорізького багатопрофільного ліцею № 62, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Запоріжжі, українця, громадянина України, учня 11 класу Запорізького багатопрофільного ліцею № 62, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Запоріжжі, українця, громадянина України, учня 9 класу ЗОШ 73, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив,

29.03.2016 року, близько 18 години, неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , перебуваючи на вул. Руставі у м. Запоріжжі, за попередньою змовою між собою, маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном, почали переслідувати неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Біля ЗОШ № 29, що розташована по вул. Академіка Александрова, 7 в місті Запоріжжі, наздогнали ОСОБА_11 і ОСОБА_12 і під вигаданим приводом змусили їх зупинитись. Відвели неповнолітніх ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , нібито для розмови, у двір будинку АДРЕСА_4 , де використовуючи ненормативну лексику, погрожувати застосуванням насилля, у вигляді побиття, якщо останні не віддадуть їм майно. Неповнолітні потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , будучи психічно пригніченими, усвідомлюючи чисельну перевагу зловмисників, та злякавшись їх погроз, передали останнім наявне при них майно, а саме: неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 , мобільний телефон моделі «Lenowo А-600», вартістю 2999 грн., а неповнолітній потерпілий ОСОБА_12 , мобільний телефон «Lenowo А-390», вартістю 1273 грн. та портативний зарядний пристрій «li-polymer battry» вартістю 350 гривень, які фактично належать його матері ОСОБА_13 . Заволодівши чужим майном, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , покинули місце скоєння злочину з метою збуту викраденого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та суду показав, що, дійсно, 29.03.2016 року він разом зі своїми друзями приїхав на ОСОБА_14 мікрорайон без всякої мети, погуляти там. Біля школи побачили двох неповнолітніх хлопців і вирішили забрати у них мобільні телефони, або інші речі.

Завели їх у двір одного із будинків і почали словесно погрожувати їм, пообіцяв їх побити, якщо вони не віддадуть речі. Після того, як забрали телефони, пішли по вул.Руставі в магазин, щоб здати ці телефони у скупку. Магазин був закритий, тому вони пішли до знайомого ОСОБА_8 , який скупає телефони. По дорозі їх затримав батько одного із потерпілих і викликав поліцію. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати. Телефони повернули, вибачилися перед потерпілими.

Аналогічні покази надав обвинувачений ОСОБА_8 , який розкаявся у скоєному, просить суворо не карати, пояснив суду, що на Осипенківському мікрорайоні, погрожуючи побиттям, забрали у неповнолітніх телефони, які намагалися здати у скупку, але не змогли. Через кілька хвилин їх затримали там же на Осипенківському мікрорайоні.

Обвинувачений ОСОБА_9 розкаявся у скоєному, пояснив суду, що вони під надуманим приводом завели неповнолітніх потерпілих у двори між будинками і забрали у них 2 телефони. Вони не били потерпілих, не забирали інші речі. Просить суворо не карати.

Потерпіли та їхні законні представники у судове засідання не з`явилися, законні представники ОСОБА_13 , ОСОБА_15 надали до суду заяви, в яких просять розглядати справу за їхньою відсутністю, просять врахувати всі пом`якшуючи обставини та не призначати покарання, пов`язане із позбавленням волі.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтверджується як їхніми визнавальними показами, даними як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, а також тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування, а саме:

Протоколом огляду місця події від 29.03.2016 року за участю ОСОБА_7 та фототаблицєю до нього (а.с.1-5 т.2);

Протоколами огляду предмета від 29.03.2016 року, та 05.04.2016 року - мобільних телефонів, портативного зарядного пристрою (а.с.22-26 т.2);

Речовими доказами: мобільними телефонами Lenowo А-600», «Lenowo А-390», портативним зарядним пристроєм «li-polymer battry» (а.с.27,36);

Протоколами слідчого експерименту за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 (а.с.37-46 т.2 );

Протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам (48-56 т.2);

Протоколами слідчого експерименту за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 (а.с.57-67 т.2 );

Протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам (68-76т.2) ;

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинувачених ОСОБА_8 (а.с.77-88 т.2), ОСОБА_9 (а.с. 89-100 т.2); ОСОБА_7 .

Дії обвинувачених суд кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, скоєне за попередньої змовою групою осіб.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, суд зобов`язаний призначити покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене особі покарання має бути необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд враховує що скоєне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, але разом із тим, тяжких наслідків після якого не настало. Суд також враховує особи обвинувачених, які є неповнолітніми, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 тільки виповнилося по 15 років, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалися, позитивно характеризується за місцем проживання та місцям навчання. Виховуються у повних родинах, в яких взаємовідносини побудовані на стосунках доброти, вихованості та взаєморозуміння. Всі обвинувачені на диспансерному обліку в КУ «Обласна психіатрична лікарня», КУ «Запорізький обласний наркологічний диспансер» не перебувають. Суд враховує стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 , який перебуває на диспансерному обліку у кардіолога, регулярно проходить стаціонарне лікування в дитячий лікарні №5. Суд також враховує висновки судово-психіатричної експертизи № 227, 226, 225 відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , відповідно до яких, їх дії не були викликані станом сильного душевного хвилювання. З урахуванням індивідуально-психологічного відмінностей у вигляді вікової незрілості, несоціалізованого

порушення поведінки неповнолітні не повною мірою могли усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в досліджуваній ситуації (а.с.154-178 т.2).

У справі наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених а саме: щире розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини і її усвідомлення. Враховуючи викладені обставини справи, з урахуванням особистостей винних, суд вважає, що є підстави для застосування ст.69 КК України і вважає за можливе призначити їм покарання у вигляді штрафу, так як неповнолітні мають майно і власні кошти, що підтверджено копіями депозитних договорів з ПАТ «Приватбанк» на які може бути звернено стягнення.

Доля речових доказів вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнати винуватими у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити їм покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у сумі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 2550 гривень.

Речові докази залишити потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1