Справа № 1-КП/303/522/16
303/665/16-К
Ряд стат звіту 44, 47, 59
В И Р О К
30 листопада 2016 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Мукачево кримінальне провадження № 0000022 внесене до ЄРДР 15 січня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армянськ, Республіки Крим, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого на ТОВ «Ремонт Авто», раніше неодноразово судимого, з не погашенною і не знятою судимістю,
- у вчиненні кримінальних правопорушень(злочинів), передбачених: ч. 1 ст. 289, ч.3 ст. 357 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
- захисника (адвоката) ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
18 жовтня 2016 року до суду надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення укладеною між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 12 вересня 2016 року.
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень(злочинів), передбачених: ч. 1 ст. 289, ч.3 ст. 357 КК України, за таких обставин:
15 січня 2014 року біля 12.07 годин ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом діючи умисно та свідомо на території автозаправки «Тополя», що в смт. Міжгір`ї по вул. Гагаріна, підсів до салону автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_6 , ввівши в оману останнього, попросив його підвезти в с. Пилипець, Міжгірського району, Закарпатської області. Після цього їдучи в автомобілі, користуючись безлюдною місцевістю та будучи в кінці села Репинне, Міжгірського району, Закарпатської області біля 12.35 год., неподалік від обеліска в честь «Ілька Липея», з протиправним наміром, під надуманим приводом справляння природних потреб, попросив ОСОБА_6 зупинити транспортний засіб. Після повної зупинки транспортного засобу вийшов з салону автомобіля та став на узбіччі дороги біля транспортного засобу імітуючи справляння природних потреб. Далі наказав надати йому документи до автомобіля. Налякавшись, ОСОБА_6 виконав вимоги підозрюваного, після чого ОСОБА_3 взяв з рук потерпілого та заволодів свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_1 та батареєю живлення мобільного телефону потерпілого і наказав потерпілому вийти з салону автомобіля. Сівши за кермо транспортного засобу ОСОБА_3 умисно, протиправно та незаконно заволодів автомобілем марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_2 . 2004 р.в., вартість якого становить 89434.80 гривень та належить на правах приватної власності ОСОБА_6 , після чого зник з місця події.
Тим самим, громадянин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою.
Крім цього, ОСОБА_3 , 15 січня 2014 року біля 12.35 год. знаходячись в салоні автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , будучи в кінці села Репинне. Міжгірського району, Закарпатської області неподалік від обеліска в честь «Ілька Липея», з протиправним наміром та з метою заволодіння транспортним засобом і документами до нього, наказав надати йому документи до автомобіля. Налякавшись застосування насильства, ОСОБА_6 виконав вимоги підозрюваного, після чого ОСОБА_3 взяв з рук потерпілого та умисно заволодів свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER реєстраційним номером НОМЕР_1 та полісом № АС/ 2474052 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і наказав потерпілому вийти з салону автомобіля. Сівши за кермо транспортного засобу ОСОБА_3 заволодів важливими особистими документами ОСОБА_6 та автомобілем марки УОЬК5///АСіЕ]9 ТКА^РСЖТЕК реєстраційним номером НОМЕР_4 , 2004 р.в., і зник з місця події.
Тим самим, громадянин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 357 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне заволодіннн будь-яким способом іншим важливим особистим документом.
У своїй сукупності ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 289, ч. З ст. 357 КК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просить суд затвердити угоду про примирення сторін, яка надійшла з обвинувальним актом.
При цьому, обвинувачений свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину) визнала повністю, клопоче затвердити угоду про примирення від 12 вересня 2016 року, досягнуту між ним та потерпілим ОСОБА_6 , за якою він визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.289 та ч.3.ст.357 КК України, примирився з потерпілим, сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання за - ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000,00 гривень; - за ч.3 ст. 357 КК України призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 170,00 гривень. На підставі п.п. 1, 2 ст.70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання призначеного менш суворого основного покарання більш суворим основним покаранням, призначивши останньому за ч. 1 ст.289 та ч.3.ст.357 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000,00 гривень.
Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_7 , просить суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснив, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.
Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону, і підлягає затвердженню.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого повне відшкодування шкоди потерпілому на стадії досудового розслідування та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст. 289, ч.3 ст.357 КК України.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Частиною 5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.
Процесуальні витрати за проведення експертиз: № 5 від 20.01.2014 року складають 176,82 грн.; № 6 від 20.01.2014 року складають 176,82 грн.; № 9 від 12.02.2014 року складають 176,82 грн.; № 10/74 від 17.04.2014 року складають 4 804,80 грн.; № 15/146 від 14.03.2014 року складають 393,12 грн.; № 15/106 від 03.03.2014 року складають 393,12 грн. на загальну суму 6 121,50 гривень, які слід стягнути із засудженого в користь держави.
Речові докази: автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу з страховим Полісом № НОМЕР_5 передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 12 вересня 2016 року.
Визнати виним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289, ч.3 ст. 357 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання:
за - ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000,00 гривень;
- за ч.3 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 170,00 гривень.
На підставі п.п. 1, 2 ст.70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання призначеного менш суворого основного покарання більш суворим основним покаранням, призначивши останньому за ч. 1 ст.289 та ч.3.ст.357 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000,00 гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армянськ, Республіки Крим, мешканця АДРЕСА_1 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз: № 5 від 20.01.2014 року складають 176,82 грн.; № 6 від 20.01.2014 року складають 176,82 грн.; № 9 від 12.02.2014 року складають 176,82 грн.; № 10/74 від 17.04.2014 року складають 4 804,80 грн.; № 15/146 від 14.03.2014 року складають 393,12 грн.; № 15/106 від 03.03.2014 року складають 393,12 грн. на загальну суму 6 121,50 гривень.
Речові докази: автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу з страховим Полісом № НОМЕР_5 передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 передати за належністю.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1