Провадження 1-кс/127/4147/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000018 внесеного до ЄРДР 21.03.2016, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Івано Франківськ, громадянин України, одружений, працює ковалем, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.05.2016, слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000018 від 21.03.2016, за підозрою у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , проходячи військову службу на посаді заступника командира взводу в батальйоні НГУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що дислокується в АДРЕСА_3 , незаконно придбав у невстановленої слідством особи за невстановлених слідством обставин бойові припаси та вибухові речовини: предмет схожий на тротилову шашку вагою 400 г, помаранчевого кольору 1 (одну) шт., речовину схожу на пластид вагою приблизно 200 г, жовтого кольору у чорній коробці, предмети схожі на патрони калібру 7,62 зі стальним наконечником, що знаходяться у 20 заводських паперових пакунках по 20 шт. у кожній 400 (чотириста) шт., предмет схожий на допоміжний пороховий заряд для мінометної міни, вагою приблизно 250 г, що знаходиться у білій тканині 3 (три) шт., предмет схожий на РПГ-18 («Муха») з маркувальними позначеннями «ВП-18 533-6-79 РПГ-18 254-15-79 ОЛ П-5 12-79-К» - 1 (одну) шт., які він за попередньою змовою з ОСОБА_7 незаконно зберігав, з метою подальшого перевезення у м. Вінницю, у заздалегідь обраному місці, на території складського приміщення батальйону НП України «Свята Марія» (м. Маріуполь, провулок Пляжний).

В подальшому, 19.03.2016, ОСОБА_4 , на виконання свого плану, направленого на незаконне переміщення до м. Вінниці засобів ураження, в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 попросив останнього перевезти з м. Маріуполя Донецької області до м. Вінниці зазначені бойові припаси та вибухові речовини, на що ОСОБА_8 погодився.

ОСОБА_4 , 01.04.2016, перебуваючи у м. Маріуполі Донецької області, зустрівся із ОСОБА_8 біля центрального входу до ТЦ «Обжора» (м. Маріуполь, проспект Будівельників, 125) та розповів йому заздалегідь сплановану злочинну схему незаконного перевезення до м. Вінниці бойових припасів та вибухових речовин, яка полягала в тому, що ОСОБА_8 повинен проїхати залізничним транспортом по маршруту Маріуполь-Вінниця, проаналізувати процес перевірки громадян та військовослужбовців правоохоронними органами на предмет наявності заборонених у обігу речей та предметів, після чого знову повернутись до м. Маріуполя, забрати вказані вище засоби ураження, що будуть приховані від правоохоронних органів у валізі та транспортувати їх до м. Вінниці.

При цьому, пакуючи бойові припаси та вибухові речовини у валізу, з метою унеможливлення їх виявлення службовими собаками під час проведення перевірок правоохоронними органами, ОСОБА_4 умисно попередньо помістив їх у поліетиленові пакети та обгорнув відрізками тканини зеленого захисного кольору із різким запахом.

Виконавши перший етап підготовки для вчинення злочину, а саме вивчивши процес перевірки громадян та військовослужбовців правоохоронними органами на предмет наявності заборонених у обігу речей та предметів, ОСОБА_8 повернувся 11.04.2016 до м. Маріуполя та, слідуючи заздалегідь отриманим вказівкам ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , прослідував до складських приміщень батальйону НП України «Свята Марія», де отримав у невстановленої особи валізу, в середині якої під особистими речами на дні у поліетиленових пакетах, обмотаних відрізками тканини зеленого захисного кольору із різким запахом виявлено: предмет схожий на тротилову шашку вагою 400 г, помаранчевого кольору 1 (одна) шт., речовину схожу на пластид вагою приблизно 200 г, жовтого кольору у чорній коробці, предмети схожі на патрони калібру 7,62 зі стальним наконечником, що знаходяться у 20 заводських паперових пакунках по 20 шт. у кожній 400 (чотириста) шт., предмет схожий на допоміжний пороховий заряд для мінометної міни, вагою приблизно 250 г, що знаходиться у білій тканині 3 (три) шт., предмет схожий на РПГ-18 («Муха») з маркувальними позначеннями «ВП-18 533-6-79 РПГ НОМЕР_1 » - 1 (одна) шт., які мав перевезти до м. Вінниці відповідно до попередніх домовленостей.

Відповідно до висновку експерта №251-Б від 17.05.2016, виявлені предмети схожі на патрони калібру 7,62 зі стальним наконечником, що знаходяться у 20 заводських паперових пакунках по 20 шт. у кожній 400 (чотириста) шт. є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї гвинтівочними патронами калібру 7,62х53 мм, вироблені на заводі м. Новосибірськ, 1977 року випуску, призначеними для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД ), СВТ та іншої зброї під даний патрон.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України - зберігання, придбання, передача бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

24.05.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України віднесений до тяжких злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_4 в ході допиту вину в інкримінавоному йому злочині визнав повністю та дав покази по суті пред`явленої підозри.

Згідно з відповіддю з УІЗ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 03.04.2007 засуджений Замостянським районним судом м. Вінниці за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку в 2 роки та 22.08.2014 засуджений Вінницьким міським судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку в 1 рік.

Крім того, 24.05.2016 під час проведення обшуку за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований ОСОБА_4 виявлено та вилучено: кулеметну стрічку з 203 патронами калібру 7,62 мм, 249 патронів калібру 7,62 мм, 30 патронів калібру 9 мм, штиковий ніж.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у ході досудового слідства доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоками огляду від 29.04.2016, 27.05.2016, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.04.2016, 11.04.2016, 17.04.2016, 18.04.2016, 19.04.2016, протоколом обшуку від 24.05.2016.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наявність постійного місця проживання, тяжкість покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, на даний час проводяться невідкладні слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів, встановлення інших осіб, які можливо причетні до вчинення даного кримінального правопорушення та свідків, в зв`язку з чим ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та ОСОБА_7 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати запобіжний захід.

Підозрюваний та його захисник не заперечували, щодо задоволення клопотання слідчого, просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує, те що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, працює але разом із тим, на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, у зв`язку із чим, враховуючи вагомість наявних доказів підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, дають підстави слідчому судді дійти висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких або жорстких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому, з урахуванням всіх обставин, передбачених ст. 178 КПК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на положення ст. ст. 177, 181, 194 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби та покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки передбачені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

При частковому задоволенні клопотання слідчого та застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_4 працює та є єдиним годувальником в сім`ї, у зв`язку із чим запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавить його можливості забезпечувати свою сім`ю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати помешкання з 21.00 год. по 06.00 год., кожної доби за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 55 (п`ятдесят п`ять) днів, тобто до 24 липня 2016 року.

Строк дії ухвали суду визначити в межах застосованого запобіжного заходу, тобто до 24 липня 2016 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В іншій частині клопотання слідчого відмовити.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя