УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника КВІ - ОСОБА_4

засудженої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Марганець подання начальника Марганецького МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про скасування іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новочебоксарськ Чувашської республіки Російської Федерації, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, жительки АДРЕСА_1 , засудженої вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року за ч.2 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку терміном на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

в с т а н о в и в :

Начальник Марганецького МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області ОСОБА_8 звернувся до суду з поданням про скасування іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі засудженої ОСОБА_9 , мотивуючи тим, що 25 березня 2015 року засуджену було ознайомлено з порядком відбування іспитового строку та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію до КВІ. Однак, засуджена систематично на реєстрацію не з`являлася, станом на день розгляду подання у засудженої 24 неявки на реєстрацію, на виклики не реагувала, за місцем проживання не проживала, 15 серпня 2015 року оголошувалась в розшук. 26 жовтня 2015 року засуджена ОСОБА_9 самостійно з`явилася до інспекції та надала письмове пояснення з приводу відсутності за місцем проживання та систематичних пропусків періодичної реєстрації. Також під час відбування покарання з випробуванням засуджена ОСОБА_9 неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності. Востаннє ОСОБА_9 не прибула на реєстрацію 06 квітня, 04,11 травня 2016 року. Наведені факти свідчать про небажання засудженої ОСОБА_9 стати на шлях виправлення. Просить подання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав подання, просив таке задовольнити.

Представник КВІ подання підтримав, просив таке задовольнити, оскільки поведінка засудженої свідчить про злісне невиконання обов`язків, покладених на неї судом, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності свідчить про небажання її стати на шлях виправлення.

Засуджена ОСОБА_9 просила у задоволенні подання відмовити, мотивуючи тим, що у дні неявки на реєстрацію хворіла, за наданням медичної допомоги не зверталась, оскільки мама лікар і лікує її у домашніх умовах, а коли звертається за наданням медичної допомоги, то лікарі задають питання, чого її доставляють до лікарні, якщо матір знає її діагноз.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали подання, оглянувши особову справу № 11/2015р на ОСОБА_9 , суд приходить до переконання про наступне.
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року ОСОБА_9 засуджена за ч.2 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку терміном на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

25 березня 2015 року засуджену ОСОБА_9 було ознайомлено з порядком відбування іспитового строку та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію до КВІ. Однак, остання систематично на реєстрацію не з`являлася, на виклики не реагувала, за місцем проживання не проживала.

22 квітня 2015 року ОСОБА_9 на реєстрацію не з`явилась, надала письмові пояснення від 06 травня 2015 року, що з 21 по 30 квітня перебувала на денному стаціонарі у лікарні м.Марганця Дніпропетровської області (а.с.23), про що свідчить довідка від 05 травня 2015 року (а.с.24).

В подальшому чергова неявка засудженої на реєстрацію 03 червня 2015 року, з її пояснень від 17 червня 2015 року вбачається, що перебувала на амбулаторному лікуванні, знаходилась вдома (а.с.31).

Однак з відповіді КЗ «Марганецька центральна міська лікарня» ДОР» № 1031/6 від 24 червня 2015 року вбачається, що ОСОБА_9 з 01 червня 2015 року по день надання відповіді на лікуванні у лікарні не знаходилась (а.с.34).

10,25 червня, 01,15,22 липня, 05 серпня 2015 року засуджена ОСОБА_10 на реєстрацію до КВІ не з`явилась (а.с.13).

Станом на 23 липня 2015 року КЗ «Марганецька центральна міська лікарня» ДОР» надала відповідь № 1162/6, що ОСОБА_9 з 20 червня 2015 року на лікуванні у даному закладі не перебувала (а.с.50).

Постановою начальника Марганецького МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області про затвердження оперативно-розшукової справи та оголошення у державний розшук ОСОБА_9 оголошена в розшук (а.с.65-66).

26 жовтня 2015 року засудженою ОСОБА_9 надано письмові пояснення, що з 25 жовтня 2015 року не з`являлась на періодичну реєстрацію, оскільки перебувала у м.Дніпропетровськ (а.с.67), при цьому вказує, що не отримувала дозволу на зміну місця проживання. Цього ж дня ОСОБА_9 була вкотре попереджена про невиконання покладених на неї обов`язків (а.с.68).

З копії довідки від 11 листопада 2015 року вбачається, що ОСОБА_9 з 01 червня по 16 жовтня 2015 року знаходилась у реабілітаційному центрі м.Дніпропетровськ (а.с.73).

03 лютого 2016 року чергова неявка ОСОБА_9 на реєстрацію, 06 квітня 2016 року аналогічно (а.с.72). З пояснень засудженої від 10 лютого 2016 року відносно неявки 03 лютого 2016 року вбачається, що остання хворіла, однак жодних медичних документів на підтвердження своїх пояснень засуджена не надала (а.с.83), вкотре попереджена про наслідки невиконання обов`язків (а.с.84). за неявку 06 квітня 2016 року ОСОБА_9 пояснила, що не з`явилась, оскільки погано себе почувала (а.с.97), жодних медичних документів на підтвердження не надала.

15 квітня 2016 року КЗ «Марганецька центральна міська лікарня» ДОР» надала відповідь № 626/6, що ОСОБА_9 з 04 квітня 2016 року по момент надання відповіді на лікуванні у закладі не знаходилась (а.с.99).

З копії листка реєстрації вбачається, що ОСОБА_9 вкотре 04,11 травня 2016 року не з`явилась. В судовому засіданні пояснила, що хворіла і лікувалась вдома, медичних документів на підтвердження вказаних обставин надати не може, оскільки за наданням медичної допомоги до медичних закладів не зверталась.

Крім того, у матеріалах особової справи міститься інформація щодо неодноразового притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності, а саме, 19 липня 2015 року за ч.1 ст. 181 КУпАП, 07 серпня 2015 року за ч.2 ст. 181-1 КУпАП, 10 серпня 2015 року за ч.2 ст. 181-1 КУпАП, 29 серпня 2015 року за ч.1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Згідно до положень п.п. 5.3, 5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту з питань виконання покарань, МВС України № 270/1560 від 19 грудня 2013 року якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин, що повинно бути підтверджено матеріалами, або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання. Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом, наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин.

З наведених вище фактів вбачається, що засуджена ОСОБА_9 не бажає стати на шлях виправлення, що свідчить про невиконання нею обов`язків, покладених вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року. Покликання засудженої ОСОБА_9 , що у дні неявки на реєстрацію вона хворіла суд не приймає до уваги, оскільки такі не підтверджені жодними медичними документами. Крім того, відносно засудженої подання про вирішення питання про скасування відносно неї іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі направлено вчетверте до суду, перші два рази у задоволенні якого відмовлено через неявку ОСОБА_9 у судові засідання, тобто останній достеменно відомо, що у разі неявки на реєстрацію у неї повинні бути поважні причини, які слід підтверджувати належними письмовими доказами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про під ставність подання, тому таке підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України, ст. 537 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання начальника Марганецького МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про скасування іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі засудженої ОСОБА_7 задовольнити.
Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направити в місця позбавлення волі строком на 2/два/ роки, згідно вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року.
Після набрання ухвалою законної сили доручити Марганецькому відділу поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП Дніпропетровської області затримати ОСОБА_11 та направити її до установи виконання покарань.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту її фактичного затримання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом семи діб.

СУДДЯ ОСОБА_12