Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/417/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2016 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника Гусятинського районного
відділу кримінально-виконавчої інспекції
управління ДПтС України в Тернопільській області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин клопотання начальника Гусятинського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Тернопільській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, засудженого: 23 лютого 2015 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.185 ч.3 на3 роки 4 місяці позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України на якого покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, навчання -,
ВСТАНОВИВ :
Начальник Гусятинського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Тернопільській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання, посилаючись на те, що 26 березня 2015 року засуджений ОСОБА_6 був поставлений на облік в кримінально-виконавчій інспекції Гусятинського району. Засуджений ОСОБА_6 був викликаний до кримінально-виконавчої інспекції та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджений про правові наслідки за ухилення від відбування покарання з випробуванням, невиконання обов`язків, покладених на нього судом. Проте, засуджений ухилявся від виконання покладеного на нього судом обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, порушив вимоги ст. 164 ч.3 КВК України з`являтися на виклики до кримінально-виконавчої інспекції, зокрема 09.12.2015 року та 17.12.2015 року без поважних причин не з`явився на виклики до КВІ.
Працівниками КВІ було здійснено виїзд по місцю проживання засудженого ОСОБА_6 і виявлено відсутність ОСОБА_6 за місцем його проживання. Згідно рапорту інспектора Гусятинського відділення поліції стало відомо, що засуджений разом із своєю матір`ю виїхав на заробітки у м. Київ. Факт вказаного виїзду також підтверджується письмовими поясненнями наймача житла в Полюховичів ОСОБА_7 .
Першочерговими розшуковими заходами місце перебування засудженого ОСОБА_6 не встановлено, у зв`язку з чим 01.02.2016 року матеріали першочергових дій були направлені до Гусятинського відділення поліції в Тернопільській області для проведення подальших розшукових заходів.
Тому вважає за доцільне скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_6 і направити його для відбування покарання призначеного вироком суду.
Представник КВІ в судовому засіданні подання підтримав з підстав викладених у клопотанні та вважає, що засуджений ОСОБА_6 ,порушуючи обов`язки покладені на нього вироком суду, не бажає стати на шлях виправлення, ухиляється від відбування покарання та порушує умови його відбування, не з`являється на виклики КВІ, не повідомив КВІ про зміну місця проживання, а тому просить суд вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на недостатність доказів того, що ОСОБА_6 викливався у КВІ. Тому вважає, що останній відбув 1 рік іспитового строку, за вказаний час 2 місяці був відсутній, так як працював, щоб повернути кошти потерпілій. За рік іспитового строку не вчиняв ні злочинів, ні адміністративних правопорушень.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він з жовтня 2015 року до лютого 2016 року дійсно був на заробітках у м. Київ з метою заробітку та повернення коштів потерпілій по справі. Проте, він періодично приїжджав додому, зокрема 31.12.2015 року на три дні, на Різдв`яні свята, однак викликів до КВІ, будь-яких повідомлень він не отримував,і в дома не знаходив після приїзду. Про виклики до КВІ на 09.12.2015 року, 17.12.2015 року йому не було відомо. Він знав, що йому необхідно було з`являтися до КВІ. Він думав, що за цей рік йому потрібно повернути кошти потерпілій. Можна було повідомити КВІ, що він їде на заробітки, але якби йому добре роз`яснили, що потрібно повідомляти про виїзд на заробітки, він би повідомив КВІ куди він їде. Умислу на ухилення від явки до КВІ в нього не було. Просив не скасовувати звільнення від відбування покаранняз випробуванням за вироком суду.
Суд, заслухавши пояснення засудженого, пояснення представника КВІ, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, особової справи відносно засудженого ОСОБА_6 № 9/2015 вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 і призначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 4 місяці позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України на якого покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, навчання.
Із матеріалів подання видно, що з 26.03.2015 року ОСОБА_6 поставлений на облік в кримінально-виконавчій інспекції. 09.04.2015 року останній був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з іспитовим строком.
Згідно підписки від 09.04.2015 рокуОСОБА_6 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з іспитовим строком і останньому роз`яснено покладені на нього судом обов`язки, з якими він ознайомлений про що свідчить підпис засудженого.
Обов`язок, покладений на нього судом, засуджений не виконав, а саме, не повідомив про зміну місця проживання.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання у разі, коли він не виконує покладені на нього судом обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Обов`язковою умовою направлення засудженого для відбування призначеного покарання згідно з вищезазначеними нормами є встановлення його небажання стати на шлях виправлення, достатні докази чого у матеріалах справи відсутні.
Статтею 166 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.
Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоча один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Відповідно до підпункту 5.4 п.5 розділу 4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19.12.2003 року , невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом, ( наприклад, не з`явлення до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
Фактично матеріали клопотання та особової справи на засудженого не містять належні та допустимі докази не з`явлення на виклик до інспекції без поважних причин.
Посилання в клопотанні про порушення засудженим ОСОБА_6 вимого ч.3 ст.164 КВК України щодо неявки на виклики до КВІ 09.12.2015 року, 17.12.2015 року суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах вищевказаної особової справи на засудженого відсутні підтверджуючі документи про отримання засудженим ОСОБА_6 викликів до КВІ на зазначені дати.
Застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування покарання матеріали справи не містять.
Невиконання засудженим умов звільнення від відбування покарання є недобросовісним, однак не містить ознак умисного та систематичного ухилення від виконання обов`язків.
Враховуючи вищенаведене, керуючись принципами гуманності, виваженості та розсудливості, враховуючи, що впродовж іспитового строку засуджений ОСОБА_6 не вчиняв нових злочинів і адміністративних правопорушень та приймаючи до уваги запевнення засудженого, що він стане на шлях виправлення, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.166 КВК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання начальника Гусятинського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя-підпис
З оригіналом вірно
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1