Справа № 297/682/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2016 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , перекладачі ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 28.01.2016 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого 15.09.1999 року Берегівським районним судом за ст. 141 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 25.06.2003 року Берегівським районним судом за ст. 296 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки; 02.12.2004 року Берегівським районним судом за ст. 296 ч. 3, ст.ст. 71,72 КК України до остаточного покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 25.07.2007 року Берегівським районним судом за ст. 122 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 27.08.2007 року Берегівським районним судом за ст. 185 ч. 3, ст.ст. 70,71 КК України до остаточного покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 17.03.2011 року Берегівським районним судом за ст. 185 ч. 2 до 2 років позбавлення волі, 10.07.2013 року Берегівським районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України до 2 років позбавлення волі, якому ухвалою Шевченківського районного суду м. Київ від 07.07.2015 року встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, 10.07.2015 року звільнений з місць позбавлення волі,

за ст. 185 ч. 2 КК України,
встановив:
27 січня 2016 року о 23:30 годин ОСОБА_6 знаходячись по вул. Бетлена, 28, в м. Берегово, скориставшись відчиненими дверцятами автомобіля марки «Даілі», моделі «Івеко», державний номерний знак « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_7 , із салону транспортного засобу таємно викрав 100 кілограм квасолі, вартістю 40 гривень за кілограм, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн..

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_6 слід визнати винними у кримінальному правопорушенні за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що в січні 2016 року, у пізній вечірній час він ішов на велосипеді додому та побачив автобус потерпілого, який був припаркований біля будинку по вул. Бетлена в м. Берегово. Відкривши дверцята автобуса, які не були щільно зачинені, він побачив мішки із квасолею, які викрав та повіз на велосипеді до цвинтаря, де сховав. Наступного дня до нього прийшли працівники міліції та він у всьому зізнався і повернув викрадену квасолю потерпілому.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які його характеризують.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 слід визнати його щире каяття, те, що за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 31), а також, що добровільно відшкодував завдані потерпілому збитки.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, в якому щиро розкаявся, те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, що потерпілий ОСОБА_7 не має до нього жодних претензій та відшкодовані йому завдані збитки (а.с. 22, 49), суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: чотири мішки квасолі, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , слід повернути потерпілому, як володільцю (а.с. 48-49).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину.
Речові докази: чотири мішки квасолі, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - повернути потерпілому ОСОБА_7 , як володільцю (а.с. 48-49).

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1