В И Р О К
Іменем України
09 листопада 2016 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.

На початку квітня 2014 року на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованої території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

Так, в середині квітня 2014 року, більш точної дати в ході слідства встановити не виявилося можливим ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, перебуваючи у м. Слов`янську Донецької області, вступив до не передбаченого законом збройного формування так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування ОСОБА_4 надав згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, в період часу з середини травня 2014 року, більш точної дати в ході слідства встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законом збройного формування, виконував накази свого керівництва та будучи учасником непередбаченого законом збройного формування «ДНР», носив матерчату шапку «балаклаву» з метою конфіденційності своєї особи, в розпорядженні якого були металеві шипи, за допомогою яких ОСОБА_4 зупиняв транспортні засоби, внаслідок чого здійснював контрольно-пропускний режим на перехресті вул. Літературної (колишня Дем`яна Бідного) у м. Слов`янську та автомобільної дороги у м. Слов`янську прямуючої до автошляху М-03 сполученням «Київ-Довжанське», в обов`язки якого входило здійснювати перевірку осіб та транспорту.

Таким чином, дії ОСОБА_4 виразилися у активній участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування так званої «ДНР», що супроводжувалися його сприянню.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення. передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, тобто участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, ОСОБА_4 та прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 погодилися на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 260 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном 3 роки.

ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення угоди.

Суд переконався у добровільності укладання угоди про визнання винуватості і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002807 від 26 вересня 2016 року, яка була укладена 10 жовтня 2016 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1