н/п 1-кс/640/8719/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
Слідчий Київського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 14.11.2016р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_6 , у якому просив: 1) накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події 12.11.2016 року за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 3-Б, металеві кусачки (болторізи), які були вилучені у ОСОБА_5 та металеве кільце ланцюга з слідами перекусу, яке було вилучено в ході огляду місця події 12.11.2016 за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 3-Б; 2) місцем зберігання металевих кусачок (болторізи), які були вилучені у ОСОБА_5 та металевих кілець ланцюга зі слідами перекусу, визначити камеру схову речових доказів Київського ВП ГУ НП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул.. Алчевських, 49; 3) розглянути це клопотання за відсутності особи, у володінні якої знаходиться така інформація з метою унеможливлення завчасного знищення або переховування вищезазначеної інформації.
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз 27.09.2016 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 12.11.2016 близько о 17:50 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «АТЛ», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко 3-Б, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, підійшов до вітрини вказаного магазину, на якій знаходились гумові покришки різних виробників, які були пристебнуті між собою металевим ланцюгом і вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перекусив наявними в нього металевими кусачками вказаний ланцюг, таємно викрав 2 гумові покришки ТМ «Белшина78 102/100Q» R14, вартістю 2266 грн., після чого із викраденим майном зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши ТОВ «ТЛА Харків» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
12.11.2016 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 3-Б, було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 металеві кусачки (болторізи), вказаний предмет є предметом злочину.
12.11.2016 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 3-Б, було виявлено та вилучено металеве кільце ланцюга з слідами перекусу, вказаний предмет є предметом злочину.
Слідчий вказав, що металеві кусачки (болторізи) та металеве кільце ланцюга з слідами перекусу є тимчасово вилученим майном та предметами вищевказаного злочину, тому на них необхідно накласти арешт, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза знищення вказаного майна в разі повернення його ОСОБА_5 або його родичам, та наявність вказаних предметів необхідна для досягнення мети та встановлення істини по кримінальному провадженню.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечували.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
12.11.2016 під час огляду місця події кусачки (болторізи) та металеве кільце ланцюга з слідами перекусу, були вилучені слідчим.
Клопотання про арешт майна подано до суду 14.11.2016 о 16-37 год. (а.с. 2).
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого строку з клопотанням про арешт майна.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 12.11.2016, предмети підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події 12.11.2016 року за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 3-Б, металеві кусачки (болторізи), які були вилучені у ОСОБА_5 та металеве кільце ланцюга з слідами перекусу, яке було вилучено в ході огляду місця події 12.11.2016 за адресою: АДРЕСА_1 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський ВП ГУ НП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул.. Алчевських, 49, в порядку, визначеному відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1