Справа № 464/3020/16-к
пр.№ 1-кп/464/177/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.04.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі :головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Містки, Пустомитівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України судимості немає,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
підсудний ОСОБА_5 05 грудня 2015 року близько 22.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік будинку № 7 по вул. Сихівська, в м.Львові , підійшов до автомобіля «ВАЗ», д.н. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , кинув у нього шматок бордюру, намагаючись розбити вікно лівої передньої дверки та проникнути таким чином в салон автомобіля, однак, з причин, що не залежали від його волі не викрав жодного майна, оскільки був затриманий працівниками поліції.

Потерпілий та обвинувачений під час досудового розслідування 29 березня 2016 уклали угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненому та сторони погодилися на призначення останньому покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1275 грн.

Суд приходить до висновку про відповідність угоди вимогам КПК України та можливість ухвалення вироку із таких мотивів.

Кваліфікація дій підсудного за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України є вірною, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

Вчинене підсудним кримінальне правопорушення середньої тяжкості, шкода завдана лише інтересам потерпілого, підсудний, який згідно ст.89 КК України не має судимості, вчинив кримінальне правопорушення в стані сп`яніння, повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, відшкодував потерпілому завдану шкоду, що є обставинами, які пом`якшують покарання, посередньо характеризується за місцем проживання.

Відтак, призначення покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать чинному законодавству. Наслідки затвердження та невиконання угоди сторонам роз`яснені та їм зрозумілі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення вироку, яким слід затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Керуючись статтями 314, 374, 469, 474 КПК України, суд,
у х в а л и в:
угоду про примирення, укладену 29 березня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання штраф в розмірі 1275 гривень.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ст.394 КПК України.

Головуюча