Провадження № 1-кп/520/420/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004628 з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваними відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біляївка Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

ВСТАНОВИВ:
19.05.2016 року до Київського районного м. Одеси надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які обвинувачуються в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваними.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується в тому, що в листопаді 2014 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) дізнавшись від ОСОБА_5 про його намір придбати телевізор, вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , направлену на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання його довірою 11.11.2014 року приблизно о 13:30 годин ОСОБА_5 , будучи введеним ОСОБА_6 в оману, маючи намір придбати телевізор марки « Самсунг Н 5500», по вказівці ОСОБА_6 прибув до магазину побутової техніки «Фокстрот», який знаходиться за адресою:м. Одеса пр..-т Академіка Глушко 19. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих спонукань, та згідно з раніше розподіленими ролями , ОСОБА_6 представив ОСОБА_7 співробітником зазначеного магазину побутової техніки, після чого, під приводом продажу телевізора по акційним умовам , не маючи наміру та можливості виконати зазначені дії, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , запевнили ОСОБА_5 про необхідність оплати грошових коштів в сумі 6250 гривень за придбання даного телевізора шляхом внесення їх на банківський рахунок. Діючи умисно та з метою особистої наживи ОСОБА_7 , видаючи себе продавцем магазину побутової техніки «Фокстрот» та в дійсності не являючись співробітником даної установи. Надав ОСОБА_5 реквізити особистого банківського рахунка для внесення на нього останнім зазначеної грошової суми з придбання телевізора. 11.11.2014 приблизно о 14:00 годин ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 92 по вул. Академіка Корольова в м. Одесі, будучи введеним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в оману, перерахував на банківський рахунок ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 6250 гривень за придбання телевізора марки «Самсунг Н 5500» , які в послідуючому були зняті ОСОБА_7 з рахунку. Незаконно отриманими грошовими коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд, розподіливши їх між собою, чим спричинили ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 6250 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачується в тому, що в листопаді 2014 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) маючи корисливий мотив та прямий умисел, вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_6 , направлену на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання його довірою 11.11.2014 року приблизно о 13:30 годин ОСОБА_5 , будучи введеним ОСОБА_6 в оману, маючи намір придбати телевізор марки « Самсунг Н 5500», по вказівці ОСОБА_6 прибув до магазину побутової техніки «Фокстрот», який знаходиться за адресою:м. Одеса пр..-т Академіка Глушко 19. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих спонукань, та згідно з раніше розподіленими ролями , ОСОБА_6 представив ОСОБА_7 співробітником зазначеного магазину побутової техніки, після чого, під приводом продажу телевізора по акційним умовам , не маючи наміру та можливості виконати зазначені дії, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , запевнили ОСОБА_5 про необхідність оплати грошових коштів в сумі 6250 гривень за придбання даного телевізора шляхом внесення їх на банківський рахунок. Діючи умисно та з метою особистої наживи ОСОБА_7 , видаючи себе продавцем магазину побутової техніки «Фокстрот» та в дійсності не являючись співробітником даної установи. Надав ОСОБА_5 реквізити особистого банківського рахунка для внесення на нього останнім зазначеної грошової суми з придбання телевізора. 11.11.2014 приблизно о 14:00 годин ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 92 по вул. Академіка Корольова в м. Одесі, будучи введеним ОСОБА_8 та токарем в оману, перерахував на банківський рахунок ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 6250 гривень за придбання телевізора марки «Самсунг Н 5500» , які в послідуючому були зняті ОСОБА_7 з рахунку. Незаконно отриманими грошовими коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд, розподіливши їх між собою, чим спричинили ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 6250 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
На підставі ч.1 ст. 474 КПК України до суду із обвинувальним актом надійшла угода про примирення від 10.05.2016 року , укладена між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 з умовами якої:

-Підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні.

-Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 , покарання за ч.2 ст. 190 КК України у розмірі п`ятдидесяти неоподатковуваних мінімумів громадян 850 гривень.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України до суду із обвинувальним актом надійшла угода про примирення від 10.05.2016 року , укладена між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_7 з умовами якої:

-Підозрюваний ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні.

-Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_7 , покарання за ч.2 ст. 190 КК України у розмірі п`ятдидесяти неоподатковуваних мінімумів громадян 850 гривень.

Угода містить посилання на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.. 473 КПК України , а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор надав матеріали кримінального провадження , що мають істотне значення для кримінального провадження .

У підготовчому судовому засіданні було встановлено , що кримінальне провадження підсудне Київському районному суду міста Одеси.

Потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 просять затвердити вказану угоду.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняте таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 просить затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення , повідомив про добровільність своєї позиції при укладанні угоди про примирення , розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди про примирення , просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання .

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 просить затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення , повідомив про добровільність своєї позиції при укладанні угоди про примирення , розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди про примирення , просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання .

Потерпілий ОСОБА_5 також просить затвердити угоду про примирення з підозрюваними ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, підтвердив суду, що не має до підозрюваного матеріальних претензій. Матеріальну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин , в скоєнні якого ОСОБА_6 визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує:

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину. Та повне відшкодування потерпілому матеріальної шкоди.

Злочин , в скоєнні якого ОСОБА_7 визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує:

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину. Та повне відшкодування потерпілому матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження. Переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав , свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченими, наявні фактичні підстави для примирення, узгодженні сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 розуміють положення ч.5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбаченні в угоді.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 373, 374, 468, 469 ,471, 474, 475, КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 10.05.2016 року , укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у розмірі 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення таких підстав :

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1