Провадження №1-кп/331/133/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/133/2016 з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженому, дітей на утриманні не має, не працюючому, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 09.03.1994 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст.141 КК України (в редакції КК України 1960 року) до 1 року позбавлення волі. Звільнений 28.10.1994 року по відбуттю строку з Вільнянської ВК-20 Запорізької області;
- 13.05.1997 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст.141 КК України (в редакції КК України 1960 року) до 3 років позбавлення волі. Звільнений 10.09.1999 року по відбуттю строку з Кам`янської ВК-101 Запорізької області;
- 02.10.2000 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст.141 КК України (в редакції КК України 1960 року) до 3 років позбавлення волі. Звільнений 05.03.2003 року по відбуттю строку з Софіївської ВК-55 Запорізької області;
- 04.07.2005 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст.317, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 03.06.2008 року по відбуттю строку з Оріхівської ВК-88 Запорізької області;
- 19.08.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя по ч.1 ст.395 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 03.06.2008 року по відбуттю строку з Оріхівської ВК-88 Запорізької області;
- 18.11.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2011 року відмінено іспитовий строк та направлено до місць позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 25.09.2015 року по відбуттю строку з Кам`янської ВК-101 Запорізької області.
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя 17.02.2016 року надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України
Досудовим розслідуванням встановлено, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.09.2015 року відносно ОСОБА_4 встановлений адміністративний нагляд строком на один рік з покладенням обмежень, передбаченими ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», а саме:

-заборона виходу з будинку (квартири) в період з 21.00 год. до 05.00 год. ранку;

-заборона виїзду за межі району (міста) за місцем проживання на строк не більше ніж 2 доби;

-реєстрація в поліції 2 рази на місяць.

В день звільнення, 29.09.2015 року адміністрацією Кам`янскої виховної колонії №101, ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений з вищезазначеною постановою суду та попереджений про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та він зобов`язаний прибути і зареєструватись в Жовтневому РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за обраним місцем проживання: АДРЕСА_1 , та крім того, попереджено про відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду. Окрім того, в Жовтневому РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 08.10.2015 року під особистий підпис повідомлено про встановлені відносно нього обмеження та роз`яснено про відповідальність у разі їх порушення. Отже, ОСОБА_4 належним чином був повідомленим про встановлені обмеження та про обов`язок повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця проживання. Однак, ОСОБА_4 маючи умисел на самовільному залишені місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, будучи повідомленим про відповідальність за самовільне залишення місця проживання, без поважних причин, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проживати за місцем постійного мешкання та з`являтись у визначений час на реєстрацію до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, 29.12.2015 року умисно, не зважаючи на встановлену заборону, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , та до 28.01.2016 року проживав за адресою: АДРЕСА_2 , не повідомивши про це працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд, порушивши вимоги ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Під час досудового розслідування досягнуто угоди між прокурором та обвинуваченимОСОБА_4 про визнання винуватості. 16 лютого 2016 року прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1, юрист ІІ класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000223, з одного боку, та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Запорізької місцевої прокуратури № 1 за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Залізнична, 17, уклали угоду про визнання винуватості.
Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.
Погоджена сторонами угода містить наступні положення:
1. ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України. Час, місце, обставини скоєння ОСОБА_4 злочину відповідає змісту обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.
Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі. Фактичні обставини справи визнав, кваліфікацію дій не заперечував.
2. За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і в подальшому сприяти розслідуванні інших злочинів.
Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив надання ним обов`язку виконати вказаний перелік дій.
3. Домовились, що ОСОБА_4 за цей злочин має бути призначене покарання в межах санкції статті у вигляді двох місяців арешту.
Суд визнає вказане положення угоди таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого,який не має постійного місця проживання, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліках у врача-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.
4. Відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
а) для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку.
ОСОБА_4 роз`яснені підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України.
б) для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
ОСОБА_4 роз`яснені передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.
5. ОСОБА_4 роз`яснено, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.
Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 5 ст. 474 КПК України щодо його права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, умови звільнення від його відбування, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 314, 370, 374, 475, 532 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 16 лютого 2016 року.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту фактичного затримання засудженого.
Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту - залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Вирок суду з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1