Справа № 357/7016/16-к
1-кп/357/617/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.11.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002492 від 22.05.2016 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Броварів, Київської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, несудимого, працюючого машиністом в ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2016 року, близько 22 год., ОСОБА_4 , знаходячись на подвір?ї домоволодіння АДРЕСА_1 , куди прийшов угості до ОСОБА_6 , після спільного з останнім вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, вирішив незаконно заволодіти належним останньому автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився на подвір?ї зазначеного домоволодіння, з тим, щоби з?їздити на ньому до м. Узина, Білоцерківського району.

З цією метою ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 , сп?янівши від випитого, заснув за столом, відчинив за допомогою знайдених у його барсетці ключів дверцята вказаного автомобіля, проник до його салону і, запустивши двигуна, поїхав з місця події, розпорядившись зазначеним авто мобілем уподальшому на власний розсуд та спричнивши потерпілому ОСОБА_6 значну майнову шкоду в сумі 168 285 грн. 28 коп..

Будучи допитаним судом ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт незаконного, за встановлених досудовим слідством обставин, заволодіння 21.05.2016 року, близько 22 год., автомобілем ОСОБА_6 ..

Показав, що вказаного дня прийшов до потерпілого угості і після спільного з останнім розпиття спиртного дійсно вирішив угнати його автомобіль, марки «Mitsubishi Lancer», який знаходився на подвір?ї.

З цією метою він, скориставшись тим, що ОСОБА_6 , сп?янівши від випитого, заснув за столом, відчинив за допомогою ключів, які без дозволу потерпілого дістав з його барсетки, дверцята вказаного автомобіля, проник до його салону і, запустивши двигуна, покинув домоволодіння потерпілого і поїхав спочатку до м. Узина, а потім додому. Дорогою скоїв ДТП, врезультаті якої автомобіль отримав значні пошкодження, і повідомив про це потерпілого. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши себе винуватим у вчиненому, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин злочину, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідками їх застосування, ОСОБА_4 просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його власним визнанням своєї винуватості.

Суд вважає, що в ході судового розгляду винуватість ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, і що дії останнього вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної шкоди потерпілому.

При обранні покарання для обвинуваченого суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обтяжуючі відповідальність останнього обставини, як то скоєння злочину у стані алкогольного сп?яніння, обставини, що пом?якшують його відповідальність, як то повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, враховує особу обвинуваченого, котрий уперше притягується до кримінальної відповідальності, зайнятий суспільно-корисною працею, позитивно харктеризується по роботі і за місцем проживання, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне застосувати щодо обвинуваченого ст. 75 КК України і, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 289 ч. 2 КК України, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Заявлений у справі потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування збитків у сумі 176 765 грн. (175 765 грн. матеріальних і 1 000 грн. моральних) обвинувачений визнав повністю. Тому суд вважає позовні вимоги потерпілого обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доля визнаного речовим доказом у справі автомобіля «Mitsubishi Lancer» підлягає визначенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання за ст. 289 ч. 2 КК України у виді 5 /п?яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, зобов?язавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і регулярно з?являтись до інспекції для реєстрації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання..

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 176 765 грн. врахунок відшкодування шкоди.

Автомобіль «Mitsubishi Lancer», з реєстраційним номером НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_6 , у котрого він перебуває на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1 ,