Справа № 1-кп/593/66/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"26" квітня 2016 р.

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Захисника - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу (кримінальне провадження №- 00 000 11 від 11 січня 2016 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гутисько Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого опалювачем ЗОШ 1 ст. с. Гутисько Бережанського району Тернопільської області, депутатом не обирався, в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 158-1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 згідно постанови від 09 жовтня 2015 року №11 «Про утворення дільничних виборчих комісій» Бережанської районної виборчої комісії Тернопільської області та прийнявши 10 жовтня 2015 року присягу члена дільничної виборчої комісії, перебував на посаді члена дільничної виборчої комісії (ДВК) № 610037 с. Гутисько Бережанського району Тернопільської області під час місцевих вборів 2015 року.

25 жовтня 2015 року під час виборів члени ДВК ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відповідно до розподілу обов`язків між членами ДВК №610037 виконували обов`язки щодо організації проведення голосування за місцем перебування виборців с.Гутисько Бережанського району, які не здатні пересуватися самостійно, а зокрема ОСОБА_5 відповідав за видачу виборчих бюлетенів виборцям для голосування.

Так, 25 жовтня 2015 року близько 13 години ОСОБА_5 із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 прибули за місцем реєстрації виборця ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 для голосування. Остання за вказаною адресою була відсутня, тому, щоб не чекати її прибуття, у члена дільничної виборчої комісії ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на надання виборчих бюлетенів особі, яка не має права їх отримувати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 25 жовтня 2015 року близько 13 години, будучи членом дільничної виборчої комісії та виконуючи обов`язки щодо видачі бюлетенів виборцям, достовірно знаючи про вимоги ч.І ст. 8 та ч.14 ст. 78 Закону України «Про місцеві вибори», згідно яких кожен виборець голосує на виборах особисто, голосування за інших осіб забороняється, член комісії надає виборцю бюлетені для голосування на підставі витягу із списку виборців, де виборець підписується, та за умови надання ним одного з документів, зазначених у ч.2 ст. 3 цього Закону, перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_1 , в порушення зазначених вимог, умисно видав невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка не мала права їх отримувати, виборчі бюлетені: один виборчий бюлетень для голосування у одномандатному виборчому окрузі №2 з виборів депутатів Підвисоцької сільської ради, один виборчий бюлетень для голосування на єдиному одномандатному виборчому окрузі з виборів Підвисоцького сільського голови, один виборчий бюлетень для голосування на багатомандатному виборчому окрузі з виборів депутатів Тернопільської обласної ради,один виборчий бюлетень для голосування на багатомандатному виборчому окрузі з виборів депутатів Бережанської районної ради, - які були призначені для голосування виборцем ОСОБА_8 , про що зробив відповідні записи в контрольних талонах до вказаних виборчих бюлетенів, проставивши в граф «номер, за яким виборця внесено до списку виборців на виборчій дільниці» №6, що відповідає у списку виборців особі ОСОБА_8 , яка на час проведення голосування перебувала за місцем свого постійного проживання в с. Діброва Бережанського району Тернопільської області та дав підписатися невстановленій особі у контрольних талонах до вказаних виборчих бюлетенів та у витягу до списку виборців. Заповнені невстановленою особою виборчі бюлетені були опущені, до виборчої скриньки.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 158-1 КК України, як надання виборчого бюлетеня членом виборчої комісії особі, яка не мала права його отримувати, для голосування більше ніж один раз.

Про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 11 січня 2016 року внесено відомості у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №-10 00 011.

30 березня 2016 року в м. Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області юристом 1 класу ОСОБА_9 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 158-1 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме: за ч.2 ст.158-1 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, що пов`язана з організацією та проведенням виборів на строк два роки. На підставі ст.75 КК України, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, особу підозрюваного, його позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, те, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину та обставини, які пом`якшують його покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижують суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та його ступінь тяжкості, а також можливість виправлення підозрюваного без відбування покарання, звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки з додатковим покаранням у вигляді позбавлення права обіймати посади та займатися діяльністю, що пов`язана з організацією та проведенням виборів на строк два роки. Згідно п. п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_5 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 158-1 КК України визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості від 30 березня 2016 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила, що їй також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 158-1 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Потерпілих від даного кримінального правопорушення немає, шкода внаслідок вчинення зазначеного злочину заподіяна лише державними інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкції ч.2 ст. 158-1 КК України та диспозиції ст. 75 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні одну малолітню дитину, має постійне місце роботи і згідно умов угоди про визнання винуватості, такі обставини є достатніми для призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі в його мінімальному розмірі із можливістю застосування ст. 75 КК України із звільненням обвинуваченого від його відбування з встановленням іспитового строку.

А тому суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору та захиснику відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 30 березня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10 000 11 від 30 березня 2016 року між прокурором Бережанського відділу теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області юристом 1 класу ОСОБА_9 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 , як член виборчої комісії незаконно надав виборчий бюлетень особі, яка не мала права його отримати для голосування більше ніж один раз, а тому кваліфікує його дії за ч.2 ст. 158-1 КК України.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 березня 2016 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області юристом 1 класу ОСОБА_9 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 укладену 30 березня 2016 року в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00 00011 від 30 березня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 158-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 березня 2016 року основне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю, пов`язаною із організацією та проведенням виборів на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави судові витрати за проведену судову почеркознавчу експертизу № 1.1-111/16 від 19 березня 2016 року в розмірі 1 058 ( одна тисяча п`ятдесять вісім) гривень 48 коп.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1