Справа № 558/220/16-к
номер провадження 1-кп/558/16/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року смт Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 25.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Львово Бориславського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, непрацюючого, раніше судимого Нововолинським міським судом Волинської області 31 серпня 1998 року за ч.3 ст. 140 Кримінального кодексу України 1960 року, Нововолинським міським судом Волинської області 18 жовтня 1999 року за ч.2 ст. 140 Кримінального кодексу України 1960 року, Демидівським районним судом Рівненської області 24 грудня 2004 року за ч.2 ст. 296 Кримінального кодексу України, Демидівським районним судом Рівненської області 12 вересня 2007 року за ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України, Демидівським районним судом Рівненської області 16 квітня 2015 року за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
Приблизно у другій декаді березня 2016 року, у нічну пору доби, ОСОБА_5 , з метою збагачення за рахунок чужого майна, прибув на територію нежилого господарства, яке належить ОСОБА_4 та розташоване в АДРЕСА_1 , звідки вирішив викрасти чуже майно з метою його подальшої реалізації та отримання грошей.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власника господарства ОСОБА_4 інших членів сім`ї, а також інших сторонніх осіб, за допомогою металевої труби, яку він знайшов на подвір`ї вказаного господарства, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях, проник в середину приміщення літньої кухні, звідки умисно, таємно, повторно викрав електроточило на два круги «ТОМСК У 4,2», бувше у використанні вартістю 1280 гривень, частину металевої стрічки транспортера вагою 50 кілограм, за ціною 2 гривні 70 копійок за 1 кілограм, загальною вартістю 135 гривень.

Після цього ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, підійшов до гаража вказаного домоволодіння де знову за допомогою металевої труби, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях, проник всередину приміщення гаража, звідки умисно, таємно, повторно викрав садову тачку бувшу у використанні вартістю 453 гривні.

Вказані речі ОСОБА_5 склав на викрадену ним садову тачку та перевіз у нежиле господарство, яке знаходиться в селі Лішня Демидівського району Рівненської області, а в подальшому реалізував викрадене майно, тобто привласнив та розпорядився викраденим на власний розсуд, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_4 на загальну суму 1868 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся та показав, що в березні 2016 року (точної дати не пам`ятає ) він вчинив крадіжку в будинку по АДРЕСА_1 . Біля першої години ночі, знаючи що власники будинку там не проживають, ОСОБА_5 викрав з літньої кухні та гаража даного домогосподарства електроточило на два круга, металевий транспортер та садову саморобну тачку. Зі слів ОСОБА_5 , гаражні двері були ним зірвані за допомогою металевою труби, а літня кухня була незамкнута. Викрадені речі, а саме електроточило він продав ОСОБА_7 за чотириста п`ятдесят гривень, а садову тачку та транспортер здав на металобрухт.

Зі слів ОСОБА_5 , він сприяв розкриттю даного злочину шляхом добровільної участі у слідчих діях.

Обвинувачений ОСОБА_5 вказав на те, що спричинений ним потерпілій ОСОБА_4 збиток на даний момент відшкодований повністю, а саме їй повернуто електроточило, транспортер та відшкодовано чотириста п`ятдесят гривень за садову тачку. ОСОБА_5 щиро кається у вчиненому ним правопорушенні, просить його суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що є власником домогосподарства в АДРЕСА_1 . З обвинуваченим ОСОБА_5 раніше знайома не була, відносини на даний момент між ними нормальні.

В березні 2016 року вона виявила пропажу в своєму домогосподарстві електроточила, садової тачки, металевого транспортера, пральної машини, металевої плити. В подальшому з`ясувалося, що ОСОБА_5 викрав електроточило, садову тачку, металевий транспортер. Хто викрав інші речі, вона сказати не може. На даний момент потерпіла будь-яких матеріальних чи моральних претензій до ОСОБА_5 немає, спричинений їй збиток відшкодований. Потерпіла ОСОБА_4 вважає, що за вчинення крадіжки ОСОБА_5 необхідно покарати у відповідності до закону.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_5 знаходиться у нормальних відносинах, а потерпілу ОСОБА_4 вперше побачив у судовому засіданні. Свідок показав, що в березні 2016 року ОСОБА_5 продав йому за чотириста п`ятдесят гривень електронаждак. ОСОБА_5 сказав, що кошти необхідні йому для сплати рахунків за електроенергію. В подальшому даний електронаждак був вилучений працівниками поліції.

ОСОБА_9 , як свідок, суду показала, що потерпіла ОСОБА_4 є її рідною сестрою, обвинуваченого ОСОБА_5 вона вперше побачила в судовому засіданні. В березні 2016 року в домогосподарстві її сестри по АДРЕСА_1 було вчинено крадіжку електроточила, транспортера, садової тачки. Також із даного домогосподарства були викрадені і інші речі (пральна машина, плита та каструлі).

Допитана в судовому засіданні мати обвинуваченого ОСОБА_10 показала, що з потерпілою ОСОБА_4 вона на даний момент знаходиться у нормальних відносинах. Вона особисто відшкодувала потерпілій спричинену їй шкоду за викрадену тачку. В грудні 2015 року ОСОБА_5 був позбавлений батьківських прав щодо своїх дітей. В даний час вона є опікуном та виховує двох дітей, батьком яких є ОСОБА_5 .. Свідок ОСОБА_10 вказала про те, що незважаючи на позбавлення батьківських прав, щодо своїх дітей ОСОБА_5 допомагає виховувати та утримувати своїх малолітніх дітей.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, суд з`ясував думку сторони обвинувачення та сторони захисту, інших учасників судового провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження. Суд визнав за необхідне дослідити всі докази та обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, а саме допитати обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідити речові докази, документи, в тому числі протоколи слідчих дій та додатки до них.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши документи, в тому числі і протоколи слідчих дій та додатки до них, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, - крадіжка, поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000063, 25.03.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за заявою ОСОБА_4 щодо викрадення з її господарства в АДРЕСА_1 електричного наждака та інших речей (а.с.15).

Під час проведення огляду місця події від 26 березня 2016 року та фототаблиці до нього встановлено, що місцем вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення є господарство по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 (а.с.46-51).

Під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 19 травня 2016 року, він відтворив обставини вчинення ним таємного викрадення електроточила, металевої вісі та садової тачки з господарства по АДРЕСА_3 (а.с.139-144).

Під час проведення слідчого експерименту від 19 травня 2016 року, потерпіла ОСОБА_4 підтвердила факт крадіжки електроточила, металевої вісі та садової тачки з її господарства (а.с.145-149).

Згідно протоколу огляду місця події від 26 березня 2016 року та фототаблиці до нього встановлено, що місцем огляду є господарство ОСОБА_11 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_4 . Під час огляду місця події в господарстві ОСОБА_11 було виявлено та в подальшому вилучено електричний наждак (електроточило) «ТОМСК У4,2», який вона придбала у ОСОБА_5 (а.с.61-65).

Під час огляду домогосподарства ОСОБА_12 , що розташоване по АДРЕСА_5 20.04.2016 року було виявлено вал, який йому здав, як металобрухт, ОСОБА_5 . Даний вал у подальшому був вилучений працівниками поліції (а.с.75-77).

Як вбачається із експертного висновку оцінки рухомого майна від 12 квітня 2016 року, середня ринкова вартість бувших у використанні електроточила на два круга «ТОМСК У 4,2», садової тачки (виготовлена в домашніх умовах з підручних матеріалів) в технічно справному, задовільному стані, на момент проведення товарознавчого дослідження, з врахуванням фізичного та функціонального зносу, станом на 25 березня 2016 року становить 1733 гривні (а.с.89).

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, підтверджується і іншими дослідженими в ході судового розгляду справи доказами, а саме: письмовою довідкою щодо вартості брухту чорних металів станом на березень місяць 2016 року, наданою директором ТОВ «ПКФ Євростар», письмовими документами про належність домогосподарства АДРЕСА_1 потерпілій ОСОБА_4 (а.с.54-57, 99-102).

Дослідженні судом вищевказані докази сторонами кримінального провадження не оспорювалися, є такими, що зібрані у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального кодексу України та підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,- крадіжка, поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності з ч.1 ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до письмової характеристики № 30 від 26.05.2016 року виданої головою Демидівської селищної ради Демидівського району, характеристики № 02-26/135 від 15.04.2016 року та письмових довідок № 126, № 127, № 128 та №02-26/136 від 15.04.2016 року, виданих головою Золочівської сільської ради Демидівського району, ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації разом із співмешканкою, непрацюючий, в районному центрі зайнятості не зареєстрований, не є депутатом. За час свого проживання на територіях Золочівської сільської ради та Демидівської селищної ради зарекомендував себе з негативної сторони, схильний до вживання алкогольних напоїв (а.с. 110-114,116).

Дослідженні у судовому засіданні свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 від 13.01.2014 року свідчать про те, що ОСОБА_5 є батьком двох малолітніх дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . 7 грудня 2015 року рішенням Демидівського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 був позбавлений батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей (а.с.125-128).

Відповідно до характеристики начальника Катеринівської виправної колонії від 16 березня 2012 року на засудженого ОСОБА_5 , де він відбував покарання реально, останній характеризується, як такий, що не став на шлях виправлення (а.с.109).

У повідомленні військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 вказано про те, що ОСОБА_5 на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває (а.с.117).

Дослідивши в судовому засіданні письмову вимогу до управління інформаційно аналітичного забезпечення ГУНП у Рівненській області від 21.04.2016 року, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 , є раніше судимою особою. (а.с.106-108).

Обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений Нововолинським міським судом Волинської області 31 серпня 1998 року за ч.3 ст. 140 Кримінального кодексу України 1960 року, Нововолинським міським судом Волинської області 31 серпня 1998 року за ч.3 ст. 140 Криимінального кодексу України 1960 року, Нововолинським міським судом Волинської області 18 жовтня 1999 року за ч.2 ст. 140 Кримінального кодексу України 1960 року, Демидівським районним судом Рівненської області 24 грудня 2004 року за ч.2 ст. 296 Кримінального кодексу України, Демидівським районним судом Рівненської області 12 вересня 2007 року за ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України, Демидівським районним судом Рівненської області 16 квітня 2015 року за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (а.с.120-124).

Дослідивши в судовому засіданні письмову вимогу до управління інформаційно аналітичного забезпечення ГУНП у Рівненській області від 21.04.2016 року суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 звільнений із колонії по відбуттю строку покарання 28.08.2015 року (а.с.106).

Суд робить висновок про те, що ОСОБА_5 28.08.2015 року відбув покарання у вигляді арешту за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України. У відповідності до п.5 ст.89 Кримінального кодексу України, не мають судимостей особи засуджені до арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального Кодексу України, щодо майна потерпілої ОСОБА_4 , (друга декада березня 2016 року), він був особою, судимість якої не погашена та не знята у встановленому законом порядку та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Відповідно до письмового висновку № 92 від 30.03.2016 року медичної комісії лікарів Демидівської центральної районної лікарні, ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. ОСОБА_5 має залишкові зміни після перенесеного туберкульозу легень, зловживає алкоголем, має захворювання очей. Згідно вищевказаного висновку лікарів ОСОБА_5 може утримуватися під вартою (а.с.105).

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 Кримінального кодексу України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд керується вимогами ч.ч.1,2 ст.65 Кримінального кодексу України про те, що особі, яка вчинила злочин, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 , для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити покарання у межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді мінімального строку позбавлення волі.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000063 за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, відносно ОСОБА_5 , на стадії досудового розслідування застосовувалися запобіжні заходи.Так, 30 травня 2016 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з 30 травня 2016 року по 30 липня 2016 рік включно.

Згідно ч.4 ст.184 Кримінального процесуального кодексу України, застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання. Під час судового розгляду кримінального провадження, його учасники не заявляли письмових клопотань, у відповідності до ст.ст. 176, 177, 183, 184 Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання, продовження чи зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, підстав для застосування відносно юридичних осіб заходів кримінально правового характеру немає.

Під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, досліджено процесуальний документ, який свідчить про визнання речовими доказами по справі електроточила «ТОМСК У 4,2» та металевої вісі, які були вилучені в ході проведення оглядів місця події від 26.03.2016 року та передані під розписку на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_4 (а.с.78).

Згідно з пунктом 5 ч.9 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке було об`єктом кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, повертаються законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 358, 368, 369-376 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.12, 65, 66, 67, 185 Кримінального кодексу України, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До вступу обвинувального вироку в законну силу до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжні заходи не застосовувати.

Початком строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 вважати дату звернення обвинувального вироку до виконання.

Товарно - матеріальні цінності, що є речовими доказами по справі, а саме: електроточило «ТОМСК У 4,2» та металеву вісь повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1