У Х В А Л А

Справа № 183/2031/16

№ 1-кс/183/607/16

20 липня 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції Дніпропетровської області ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_3 про визнання дій слідчого незаконними, та зобов`язання слідчого повернути вилучений автомобіль Тойота Прадо номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 ,

встановив :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, яку підтримав у суді та пояснив, що 26.04.2016 р. співробітниками поліції було вилучено належний ОСОБА_6 автомобіль Тойота Прадо, державний номер НОМЕР_1 . Право власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Вказаний автомобіль було вилучено у ОСОБА_5 сина ОСОБА_6 , яким він керував з дозволу, та на підставі вищезазначеного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль знаходиться на майданчику Новомосковського відділення поліції Дніпропетровської області. 17.06.2016 р. власник ОСОБА_6 звернувся до слідчого з письмовим клопотанням про повернення автомобіля який було вилучено, але вказане клопотання не було задоволено, що і змусило звертатися до суду з цією скаргою. Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий вмотивував своє рішення тільки тим, що вилучений автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженню. Однак автомобіль слідчий повинен був повернути, так як згідно вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій їхнє майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його вилучено. На виконання вимог вказаних вище норм законодавства клопотання про арешт вказаного майна до суду подано не було. Можливо слідчий вважає, що не потрібно звертатися з клопотанням про накладення решту на тимчасово вилучене майно бо його він визнав речовим доказом, але саме у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна якраз і допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Вважає, що тимчасово вилучене, вищезазначене рухоме майно утримується слідчим незаконно.

Слідчий ОСОБА_4 висказався проти задоволення скарги, так як під час досудового розслідування ним встановлено потерпілу, а вилучений автомобіль, як предмет злочину, був виявлений працівниками поліції, переданий йому, а він визнав автомобіль речовим доказом, тому не звертався до суду про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Суд, дослідивши клопотання, вислухавши обґрунтування заявника та слідчого та надані письмові докази, вважає, що в задоволенні клопотання повинно бути відмовлено з так супних підстав: судом встановлено, що в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №50001168 ним 26.04.2016 р. винесено постанову про визнання та долучення до справ речовим доказом автомобіля Тойота Прадо номерний знак НОМЕР_1 , на який слідчий отримав в підтвердження права власності свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_7 , а також слідчий отримав витяг з реєстру про підтвердження права власності на автомобіль на ОСОБА_6 . Суд вважає, що слідчий діяв в межах вимог ст. 98 КПК України, так як автомобіль Тойота Прадо є матеріальним об`єктом вчинення злочину.

Посилання заявника на необхідність виконання слідчим вимог ст. 167, ст. 169, ст. 171, ст. 173 КПК України, які регламентують діяльність слідчого при тимчасовому вилученні майна та накладення арешту на майно, суд вважає в даному випадку безпідставними, так як автомобіль слідчим був визнаний після затримання речовим доказом відповідно до вимог ст. 98 КПК України, слідчий не звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, тому підстав для повернення особі, у якої було вилучене таке майно, відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України у суду не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 110, 303, 304, КПК України, суд

постановив :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання дій слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції Дніпропетровської області ОСОБА_4 незаконними, та зобов`язання слідчого повернути вилучений автомобіль Тойота Прадо номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя