Дата документу Справа № 323/4072/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/760/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 323/4072/14-к
Категорія: ст.ст. 113, 15 ч.3, 113,
258-3 ч.1, 263 ч.1, 263-1 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панютіно Оріхівського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 113, ч. 3 ст. 15, ст. 113, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 113, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 08 лютого 2016 року з апеляційним скаргами звернулись:прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , в яких:

прокурор просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 скасувати повністю, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ОСОБА_7 ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким:

призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 263-1 КК України - 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 258-3 КК України - 8 років позбавлення волі; за ч. З ст. 15, ст. 113 КК України - 10 років позбавлення волі; за ст. 113 КК України - 15 років позбавлення волі; відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 15 років позбавлення волі;

визнати ОСОБА_8 винним та призначити покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 263-1 КК України - 5 років позбавлення волі; за ст. 113 КК України - 10 років позбавлення волі; відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, а також обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взяти його під варту у залі суду.

Не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікацію його дій, апелянт вважає, що, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд не в повній мірі врахував обставини скоєння обвинуваченим кримінальних правопорушень, ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, необґрунтовано визнав в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття, позитивну характеристику та хронічні хвороби, а саме:

- ОСОБА_7 вину визнав частково, не шкодував про вчинення злочинів проти суспільства та засад національної безпеки України, не висловлював бажання виправитися та припинити свою злочинну діяльність, у зв`язку з чим - формальне, часткове визнання ним обставин вчинених злочинів - неправомірно визнано судом як щире каяття, яка є обставиною, що пом`якшує покарання;

- ОСОБА_7 з квітня 2014 року не проживає за місцем реєстрації, за допомогою до медичних закладів не звертався, тому характеристика з місця проживання та довідки про наявність у нього хронічних захворювань будь-яким чином не впливають на ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, не співвідносяться з характером діянь і суб`єктивним відношенням обвинуваченого до інкримінованих йому дій, тому безпідставно визнані судом обставинами, які пом`якшують покарання.

Таким чином, апелянт вважає, що обставини, які пом`якшують вину ОСОБА_7 , взагалі відсутні, тому не можуть бути враховані при призначенні строку покарання.

Крім того, на думку апелянта, при постановленні вироку щодо ОСОБА_8 суд порушив вимоги ст. 374 КПК України і допустив протиріччя між мотивувальною і резолютивною частинами вироку.

Так, суд відповідно до ст. ст. 84, 85, 86 КПК України дослідив, визнав належними і допустимими докази вини ОСОБА_8 , які зазначив у вироку: протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 25.10.2014 р. (т. 2 а.п. 1-5); протоколи огляду місця події від 24.06.2014 р., залізничної колії та опори № 1 пікету № 7-8 залізничного мосту залізничного перегону «Мала Токмачка - Оріхівська, розташованого на 252 кілометрі Придніпровської залізниці (т. 2 а.п. 1-12, 13-27); висновок експерта №294 від 29.08.2014 р. (т. 3 а.п. 6-12); протокол огляду місця події від 08.07.2014 р., лісосмуги на території піщаного кар`єру, неподалік м. Оріхова (т. 2 а.п. 109-118); висновок експерта № 76 від 29.08.2014 р. (т. 3 а.п. 31-84); висновок експерта № 363/ЗТ від 17.09.2014 р. (т. 3 а.п. 86-92); протокол обшуку від 08.07.2014 р. домоволодіння ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.п. 119-126); висновок експерта № 77 від 30.10.2014 р. (т. 3 а.п. 152-167); протоколи тимчасового доступу до речей та документів від 17.10.2015 р., які містять інформацію про вхідні та вихідні з`єднання телефонних номерів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 (т. 2 а.п. 166-244); протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 24.07.2014 та CD-R диску №59/5/2-318т номеру мобільного телефону, який належав ОСОБА_7 (т. 6 а.п. 78, 86); показання свідків, допитаних під час судового розгляду: ОСОБА_11 (т. 4 а.п. 160-171, 194-197), ОСОБА_12 (т. 4 а.п. 181-184), проте жодний з наданих письмових доказів суд не визнав недопустимим та неналежним, внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, не відкинув без наведення мотивів такого рішення, послався на них, як на докази на підтвердження встановлених судом обставин, та, незважаючи на це, визнав вину ОСОБА_13 недоведеною і в резолютивній частині визнав його невинуватим у інкримінованих йому злочинах, при цьому, жодних підстав і мотивувань визнання невинуватим ОСОБА_13 , суд у вироку не навів, у зв`язку з їх відсутністю.

Отже, на думку прокурора, визнавши ОСОБА_13 невинуватим у скоєнні інкримінованих йому діянь, передбачених ст. 113, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України, суд не застосував закон, який повинний був застосувати, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність;

обвинувачений ОСОБА_7 просить врахувати, що він має низку хронічних захворювань, був неодноразово прооперований, та призначити йому покарання із застоуванням ст. 69 КК України;

захисник ОСОБА_10 просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 змінити, призначивши ОСОБА_7 більш м`яке покарання, посилаючись на те, що судом при призначенні обвинуваченому покарання не було належним чином враховано, що ОСОБА_7 визнавав вину у скоєних ним злочинах в повному обсязі, щиро розкаявся та неодноразово наголошував на тому, що дуже жалкує та винить себе, підтвердив усі обставини, що пов`язані зі вчиненням злочинів та були встановлені досудовим слідством, активно співпрацював з органами досудового слідства і суду та сприяв розкриттю злочинів, а також, що родині ОСОБА_7 погрожували, про що свідчать CMC повідомлення на телефон його дружини ОСОБА_14 .

У запереченнях обвинувачений ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Оскаржуваним вироком
ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено:
- за ст. 113 КК України до 12 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15, ст. 113 КК України до 10 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 258-3 КК України до 10 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 263-1 КК України до 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Оскаржуваним вироком, до набрання ним законної сили, запобіжний захід ОСОБА_7 залишений у виді тримання під вартою, початок строку відбування покарання постановлено рахувати з часу затримання - з 08.07.2014 року, в який на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 08.07.2014 року по 08.02.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ст. 113, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України, у зв`язку з недоведеністю його вини у вчинені інкримінованих йому діянь.

Застосований обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасований, звільнений з-під варти в залі суду.

Визнаючи ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд послався на ст. 7, 17, 92 ч. 1 КПК України, а також ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, та рішення: Шабельник проти України 2009 року, Жогло проти України 2008 року, Жуковський проти України 2012 року.

Цивільний позов Державного підприємства «Придніпровська залізниця» задоволений повністю та постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» майнову шкоду у сумі 964 175 грн. 00 коп.

Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

Як вказано у вироку суду, судом визнано доведеним обвинувачення у такому формулюванні.

Протягом березня травня 2014 року на території Донецької області створено так звану «Донецьку народну Республіку» (далі ДНР), яка згідно зі статті 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» відноситься до терористичної організації та займається вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.

Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є зміна меж території і державного кордону України, створення незаконного державного утворення ДНР, вчинення терористичних актів та диверсій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

14.04.2014 року ОСОБА_7 , знаходячись біля будівлі актового залу Донецької обласної державної адміністрації по вул. Університетській у м. Донецьку, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи, що створення ДНР відбулось всупереч положенням Конституції України, завдяки збройному захвату органів державної влади вказаного регіону, з метою вчинення терористичних злочинів, вступив до складу терористичної організації ДНР, погодившись на пропозицію про такий вступ, яку отримав від учасника терористичної організації ДНР на прізвисько « ОСОБА_15 ».

Для набрання статусу члена терористичної організації та виконання поставлених перед ним завдань, ОСОБА_7 від невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_16 » (прізвисько « ОСОБА_17 ») отримав автомат Калашникова АК-74, 120 патронів калібру 7,62 мм та військову форму. Окрім цього, для засекречення дійсних прізвища, імені та по батькові, ОСОБА_7 були надані прізвиська: « ОСОБА_18 » та « ОСОБА_19 ».

У подальшому, протягом квітня липня 2014 року, ОСОБА_7 , будучи озброєним автоматичною вогнепальною зброєю АК-74, приймав участь у зазначеній терористичній організації, а саме відповідав за харчове забезпечення членів батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - структурного підрозділу ДНР, чергував на блокпості «Пески» у м. Донецьку та приймав участь у терористичній групі, діяльність якої була спрямована на вчинення диверсій на об`єктах, які для держави України мають важливе народногосподарське значення.

Також, у червні 2014 року ОСОБА_7 , знаходячись на захопленій бойовиками ДНР території 4-ї бази військової частини внутрішніх військ у АДРЕСА_2 , від одного з командирів батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_20 , отримав завдання вчинити диверсію, а саме здійснити підрив залізничного та автомобільного мостів у м. Оріхів Запорізької області, які мають важливе народногосподарське значення, з метою недопущення своєчасних поставок військової техніки та озброєння Збройним Силам України на територію Донецької і Луганської областей, де проходить антитерористична операція. Для вчинення даних диверсій, ОСОБА_7 залучив свого знайомого ОСОБА_21 на прізвисько « ОСОБА_22 », який погодився сприяти останньому у вчинені протизаконного діяння.

18.06.2014 року для виконання запланованої диверсії з підриву мостів, ОСОБА_7 , діючи умисно, знаходячись на блокпості «Пески» в м. Донецьку, від бойовиків батальйону «Восток» отримав вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини та вибухові пристрої, а саме: п`ять бойових гранат РГД-5, бойову гранату Ф-1, сім бойових підривників дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2), тротилові шашки масою 200 грам кожна, у кількості 23 одиниці, бойову мінометну міну, дві бойові протипіхотні осколкові міни МОН-50, бойову реактивну протитанкову гранату РПГ-18, дві бойові реактивні протитанкові гранати РПГ-26, бойовий реактивний піхотний вогнемет РПО-А «Шмель», дві бойові малогабаритні реактивні вогнемети МРО-А, п`ять автоматів Калашникова АК-74, армійську гвинтівку «СВД», 125 бойових патронів калібру 5,45 мм, 8 бойових патронів калібру 7,62 мм, один карабін «СКС», 30 патронів калібру 7,62 мм, чотири протитанкові міни ТМ-62М, два бойових запали.

Далі, для забезпечення безперешкодного перевезення вантажу з м. Донецька до м. Оріхів Запорізької області, ОСОБА_7 за попередньою змовою, діючи умисно разом з ОСОБА_21 , перелічене раніше озброєння сховали у вугілля, яке знаходилось у кузові вантажного автомобілю «ЗІЛ 130», державний номер якого невстановлений.

Після чого, в ніч з 18 на 19 червня 2014 року, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_21 на вказаному вантажному автомобілі виїхали з м. Донецька до м. Оріхів Запорізької області, тобто перевезли вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини та пристрої без передбаченого законом дозволу,

19.06.2014 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_21 , заїхали до ОСОБА_23 , який є троюрідним братом останнього, якому ОСОБА_7 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , передав для пристрілу карабін «СКС» та 30 патронів калібру 7,62 мм. Після цього, у дворі будинку ОСОБА_23 перевантажили перелічене раніше озброєння з вантажного автомобіля марки «ЗІЛ 130» до легкового автомобіля ВАЗ 2106, який належить на праві власності ОСОБА_23 , та направились до м. Оріхів Запорізької області.

Прибувши до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , діючи спільно із ОСОБА_21 , склали (вивантажили) з легкового автомобіля марки ВАЗ 2106 привезену зброю, боєприпаси та вибухівку у дворі будинку, де і зберігав до 20.04.2014 року.

Того ж дня ОСОБА_7 окремо від іншої зброї та боєприпасів сховав чотири протитанкові міни у палісаднику свого двору в кущах рослин малини та дві гранати РГД-5 із запалами поклав у ящик столу в приміщенні кухні зазначеного будинку, які в подальшому були виявлені та вилучені під час санкціонованого обшуку 08.07.2014 року.

Далі, 20.06.2014 року, ОСОБА_7 , з метою незаконного зберігання та подальшого можливого збуту невстановленим слідством особам, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_21 та рідним сином - ОСОБА_8 , перенесли з території домоволодіння та завантажили до багажнику автомобілю марки ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 , раніше зазначене озброєння, яке разом з ОСОБА_21 перевезли до території піщаного кар`єру, який знаходиться на виїзді з м. Оріхів у напрямку с. Новоандріївка Оріхівського району Запорізької області, де і сховали, закопавши у землю в лісосмузі, які були вилучені 08.07.2014 року під час огляду місця події.

Крім цього, 08.07.2014 року під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 співробітниками УСБУ в Запорізькій області було виявлено та вилучено дві пачки з патронами калібру 5,6 мм у кількості 90 одиниць, патрони калібру 12,7 мм у кількості 4 одиниць, патрони калібру 14,5 мм у кількості 3 одиниць, які ОСОБА_7 придбав приблизно у 2000 році у невстановленої слідством особи та з того часу зберігав за місцем проживання.

Згідно з висновком експерта, предмети, вилучені 08.07.2014 року у лісосмузі на території піщаного кар`єру, на виїзді з м. Оріхів, у напрямку с. Новоандріївка Оріхівського району Запорізької області, а саме :

- три гранати РГД-5 є частинами вибухових пристроїв;

- граната Ф-1 - є частиною вибухового пристрою;

- п`ять бойових запалів є боєприпасами і є вибуховими пристроями;

- 3 корпуси бойових ручних осколкових гранат РГД-5, 1 корпус бойової осколкової оборонної гранати Ф-1 та 5 бойових уніфікованих підривників дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), у сукупності є вибуховими пристроями та відносяться до боєприпасів;

- тротилові шашки є конструктивно оформленими зарядами пресованої вибухової речовини;

- мінометна міна 832 ду є корпусом саморобного вибухового пристрою;

- дві міни МОН-50 є частинами вибухових пристроїв;

- запал є вибуховим пристроєм;

- запал ЗПТ-150 у сукупності із запальною трубкою - відноситься до боєприпасів і призначена для ініціювання вибуху одиночного заряду вибухової речовини;

- РПГ-18 - є бойовою реактивною протитанковою гранатою РПГ-18, яка відноситься до боєприпасів;

- дві РПГ-26 є бойові реактивні протитанкові гранати РПГ-26, які відносяться до боєприпасів;

- РПО-А є бойовий реактивний піхотний вогнемет РПО-А «Шмель», який відноситься до боєприпасів;

- два МРО-А є бойовими малогабаритними реактивними вогнеметами МРО-А, які відносяться до боєприпасів.

Згідно з висновком експерта, предмети, вилучені 08.07.2014 року у лісосмузі на території піщаного кар`єру, на виїзді з м. Оріхів, у напрямку с. Новоандріївка Оріхівського району Запорізької області, а саме :

- п`ять автоматів Калашникова АК-74 є вогнепальною, стрілецькою, автоматичною зброєю;

- гвинтівка «СВД» - є вогнепальною, стрілецькою, нарізною зброєю;

- 125 патронів калібру 5,45 мм є боєприпасами для автоматичної зброї;

- 8 патронів калібру 7,62 мм є боєприпасами для автоматичної зброї.

Згідно з висновком експерта, предмети вилучені 08.07.2014 року під час обшуку у будинку АДРЕСА_1 , а саме:

- дві гранати РГД-5 є корпусами бойових грант РГД-5;

- два бойових запали є бойовими підривниками дистанційної дії, які відносяться до боєприпасів; корпуси бойових гранат та бойові підривники дистанційної дії типу УЗРГМ-2, у сукупності є бойовими ручними наступальними осколковими гранатами РГД-5, які відносяться до боєприпасів;

- 4 патрони калібру 12,7 мм є бойовими пострілами патронного зарядження;

- 3 патрони калібру 14,5 мм є бойовими пострілами патронного зарядження.

Згідно з висновком експерта, предмети, вилучені 08.07.2014 року під час обшуку у будинку АДРЕСА_1 , є боєприпасами, спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм у кількості 90 одиниць, які призначені для стрільби з нарізної зброї.

Згідно з висновком експерта, предмети добровільно видані ОСОБА_23 09.07.2014 року, а саме:

- карабін СКС є вогнепальною стрілецькою зброєю;

- 30 патронів є боєприпасами, військовими патронами калібру 7,62 мм.

В подальшому, 22.06.2014 року ОСОБА_7 з метою доведення свого злочинного плану до кінця, направленого на проведення диверсії - підриву мостів у м. Оріхів Запорізької області та з метою підсилення травматичної дії вибухового пристрою, діючи умисно, знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за попередньою змовою із ОСОБА_21 та ОСОБА_8 , дав вказівку останньому придбати два годинники у вигляді будильника та батарейки, які у сукупності з іншими складовими повинні становити вибуховий пристрій та після їх придбання останнім, разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_8 виготовили два вибухових пристрої, кожен з яких складався із детонатору та будильника з елементами живлення.

Інструкції по виготовленню вибухових пристроїв ОСОБА_7 разом з ОСОБА_21 отримували у телефонному режимі від ОСОБА_24 на прізвисько « ОСОБА_25 », який є членом терористичної організації «ДНР» та володів навиками у підривній діяльності.

Наступного дня, 23.06.2014 року ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на виготовлення вибухового пристрою, у телефонній розмові з ОСОБА_24 , з`ясував, що вказані пристрої не спрацюють через недостатню кількість напруги, яка потрібна для приведення детонатору у дію та подальшого вибуху, тому з метою збільшення сили вибуху пристрою, знаходячись за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 разом із ОСОБА_21 і ОСОБА_8 додатково приєднали до вибухових пристроїв елементи живлення, щоб збільшити напругу.

Один вибуховий пристрій ОСОБА_7 разом із ОСОБА_21 і ОСОБА_8 цього ж дня випробували на подвір`ї домоволодіння.

Інший вибуховий пристрій, який складався з детонатору, будильника та елементів живлення, приєднали до чотирьох протитанкових мін, який в подальшому був ними використаний під час диверсії, 24.06.2014 року під час вибуху залізничного мосту у м. Оріхів Запорізької області.

Після цього, з метою доведення свого злочинного плану до кінця, направленого на проведення диверсії з підриву залізничного мосту у м. Оріхів Запорізької області, 23.06.2014 року о 23 годин 40 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_21 та ОСОБА_8 , діючи умисно, завантажили вибуховий пристрій до кабіни вантажного автомобіля «ЗІЛ 130», на якому вирушили до залізничного мосту, який розташований на залізничному перегоні «Мала Токмачка Оріхівська», 252 км Придніпровської залізниці, на виїзді з м. Оріхів Запорізької області.

Прибувши в район розташування даного залізничного мосту, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_21 , взяли із собою вибуховий пристрій та направились в сторону мосту, а ОСОБА_8 , відповідно до раніше узгодженого плану дій, залишився у вказаному вантажному автомобілі з метою недопущення потрапляння очевидців на місце скоєння кримінального правопорушення, під час встановлення останніми вибухового пристрою та задля забезпечення швидкого відходу з місця вчинення злочину у разі виникнення непередбачуваних обставин.

Далі ОСОБА_7 та ОСОБА_21 , діючи відповідно до злочинного плану, піднялись на залізничний міст, де через існуючий отвір у залізничному полотні, ОСОБА_7 спустився на опору № 1 пікету № 7-8 залізничного мосту, а ОСОБА_21 - передав йому сумку з вибуховим пристроєм. Після цього ОСОБА_7 привів вибуховий пристрій в уповільнену дію, шляхом встановлення стрілки будильника (таймера) на півтори години назад, щоб мати час спокійно покинути місце закладки вибухового пристрою та від`їхати на безпечну відстань. Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_8 на автомобілі «Зил 130» залишили місце скоєння злочину.

Приблизно о 01 год. 45 хв. 24.06.2014 року, внаслідок спрацювання закладеного ОСОБА_7 , ОСОБА_21 та ОСОБА_8 вибухового пристрою, шляхом вибуху, було пошкоджено залізничну колію та опору № 1 пікету № 7-8 залізничного мосту залізничного перегону «Мала Токмачка Оріхівська», що розташований на 252 кілометрі Придніпровської залізниці, який має стратегічно важливе народногосподарське значення для економічного зв`язку між підприємствами центральних, північних і східних областей України, внаслідок чого ДП «Придніпровська залізниця» завдано шкоду в розмірі 964 175,00 грн.

Згідно з висновком експерта та наданими на дослідження матеріалами, вилученими 24.06.2014 року в ході огляду місяця події ділянки місцевості біля опори № 1 пікету № 7-8 залізничного мосту залізничного перегону «Мала Токмачка Оріхівська», виявлено сліди вибухової речовини тротил.

Крім цього, наприкінці червня 2014 року, ОСОБА_7 , знаходячись на захопленій бойовиками ДНР території 4-ї бази військової частини внутрішніх військ у АДРЕСА_2 , від одного з командирів батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_20 , отримав нове завдання на вчинення диверсії, а саме на пошкодження та зруйнування об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення на територіях Оріхівського, Пологівського, Гуляйпільського, Токмацького та Чернігівскього районів Запорізької області. Для вчинення даних диверсій, ОСОБА_7 залучив свого знайомого ОСОБА_21 , на прізвисько « ОСОБА_22 », який погодився сприяти останньому у вчиненні протизаконних дій.

На виконання злочинного плану, наприкінці червня 2014 року ОСОБА_7 , знаходячись на блокпості «Пески» у м. Донецьку, отримав від бойовиків батальйону «Восток» необхідні вибухові речовини, вибухові пристрої та боєприпаси, а саме: п`ять мін з маркуванням СПМ 15-6-90 МС, одну протитанкову міну МОН-100, куски невідомої речовини коричневого кольору зі слідами надколу, три тротилові шашки по 200 грам кожна, та одну тротилову шашку вагою 400 грам, сім пакетів з речовиною пластичної форми світлого кольору, три паперові пакунки з патронами (маркування 73-17) у кількості 60 штук, одну гранату Ф-1, одну мінометну міну, дев`ять детонаторів УЗРГМ, шнур червоного кольору з білою речовиною, п`ять червоних сигнальних ракет, шість бухт проволоки, електродетонатори у кількості 27 одиниць, батарейки «Філіпс» у кількості 8 одиниць, чотири вироби (з маркуванням КТ83-А-0980 дві одиниці, Т2803А0277, Т2803А0278) з приєднаними до них проводами.

Після цього, 04.07.2014 року ОСОБА_7 з метою забезпечення виконання наказу щодо проведення ряду диверсій на території Запорізької області, залучив мешканців м. Волновахи Донецької області ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , з якими його познайомив ОСОБА_21 , які погодились сприяти останньому у вчиненні протизаконних дій.

Того ж дня, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_21 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , діючи умисно, з метою зберігання раніше вказаного озброєння завантажили частину вибухових речовин та вибухових пристроїв у легковий автомобіль Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_26 , який разом з ОСОБА_27 перевіз вказане озброєння для зберігання до ангару за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_26 .

Залишену частину озброєння, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_21 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , 07.07.2014 року, діючи умисно, з метою зберігання зброї, знаходячись на блокпосту «Пески» у м. Донецьку, знову завантажили у легковий автомобіль Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_26 , перевезли за місцем проживання останнього - АДРЕСА_2 , де склали у гараж. Із собою ОСОБА_7 та ОСОБА_21 також перевезли два автомати Калашникова, які вони отримали для чергування на блокпості «Пески».

Крім цього, для якісного виготовлення вибухових пристроїв та безперебійного їх спрацювання необхідних для вчинення диверсій, разом з ними поїхав ОСОБА_24 , який також дав добровільну згоду на вчинення протизаконних дій.

07.07.2014 року для забезпечення безперешкодного перевезення вибухових речовин, вибухових пристроїв та боєприпасів на територію Запорізької області з метою вчинення диверсій, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_21 , знаходячись у гаражі ОСОБА_26 за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою спеціальних інструментів, зняли бокові обшивки салону автомобіля Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_26 , де у конструктивних порожнинах автомобіля сховали частину озброєння.

Залишки зброї та вибухових речовин у вигляді двох автоматів Калашникова АК-74, 30 патронів калібру 5,45 мм, двох електродетонаторів, та пластичну речовину вагою 1164 грам, ОСОБА_26 сховав у одній із кімнат гаражу. Іншу частину озброєння: два електродетонатори, елементи живлення та пластичну речовину світло-кремового кольору вагою 990 грам, ОСОБА_7 помістив у багажне відділення свого мопеду «Dio Honda».

В подальшому, о 05 годин 00 хвилин 08.07.2014 року, з метою полегшення перевезення схованого ними озброєння на територію Запорізької області та для маскування факту перевезення зброї, ОСОБА_7 і ОСОБА_24 окремо один від одного, на мопедах, які привезли 07.07.2014 року з блокпосту «Пески», виїхали з м. Волновахи Донецької області до м. Гуляйполе Запорізької області, а ОСОБА_21 разом з ОСОБА_26 і ОСОБА_27 поїхали на автомобілі Volkswagen Transporter іншою дорогою, при цьому попередньо домовились зустрітись у с. Залізничне Гуляйпільського району Запорізької області.

Однак у обговорене місце ОСОБА_7 ОСОБА_24 був затриманий співробітниками УСБ України в Запорізькі області поблизу с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області.

Згідно з висновком експерта, предмети, вилучені 08.07.2014 року під час огляду місця події біля с. Кінські Роздори на автошляху Запоріжжя - Маріуполь, а саме:

- сім пакетів з пластичною речовиною світлого кольору є вибуховою речовиною пластид, вагою 42635 грам;

- мінометна міна є частиною саморобного вибухового пристрою з вибуховою речовиною;

- куски невідомої речовини зі слідами надколу є вибуховою речовиною (сплав тротилу з гексогеном) вагою 2030 грам;

- п`ять детонаторів типу МД-5М є боєприпасами;

- шнур червоного кольору з речовиною у середині є детонуючим шнуром ДШЕ-12 з вибуховою речовиною ТЕН, вагою 12,5+0,5 грам;

- електродетонатори у кількості 27 одиниць є боєприпасами;

- п`ять мін з маркуванням СПМ 15-6-90МС є споряджені вибуховою речовиною, вагою 1 000 грам у кожній;

- одна протитанкова міна МОН-100 є спорядженою вибуховою речовиною, вагою 2 000 грам;

- три тротилові шашки вагою 200 грам кожна є вибуховими речовинами бризантної дії;

- одна тротилова шашка вагою 400 грам є вибуховою речовиною бризантної дії;

- одна граната типу Ф-1 є споряджена вибуховою речовиною, вагою 50-56 грам;

- два детонатори (УЗРГМ) з чекою є боєприпасами.

Згідно з висновком експерта, предмети, вилучені 08.07.2014 року під час огляду місця події біля с. Кінські Роздори на автошляху Запоріжжя - Маріуполь, а саме 60 патронів є боєприпасами, військовими патронами.

Згідно з висновком експерта, предмети, вилучені 09.07.2014 року під час проведення огляду приміщення гаражу домоволодіння ОСОБА_26 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- пластична речовина кремового кольору є пластичною вибуховою речовиною бризантної дії, загальною вагою 1 164 грам;

- два електродетонатори є бойовими електродетонаторами, у сукупності з якими можливо виготовити вибуховий пристрій (вибухові пристрої).

Згідно з висновком експерта, предмети, вилучені 09.07.2014 року під час проведення огляду приміщення гаражу домоволодіння ОСОБА_26 за адресою: АДРЕСА_2 , є:

- два автомати Калашникова АК 74 є вогнепальною, стрілецькою, автоматичною зброєю, калібру 5,45 мм;

- 30 патронів є боєприпасами, калібру 5,45 мм.

Згідно з висновком експерта, предмети, вилучені 08.07.2014 року у ОСОБА_7 біля с. Рівнопілля, Гуляйпільського району, Запорізької області, а саме:

- два циліндричних предмети з приєднаними дротами є електродетонаторами, які відносяться до боєприпасів та є вибуховими пристроями;

- пластична речовина є пластичною вибуховою речовиною (пластит) вагою 990 грм.

- надані на дослідження пластична вибухова ПВР у сукупності з наданими на дослідження електродетонаторами та елементами живлення являються вибуховим пристроєм саморобного виготовлення.

Продовжуючи злочинний намір, ОСОБА_7 на виконання отриманого від одного з командирів батальйону «Восток» на ім`я ОСОБА_20 , завдання на вчинення диверсії, а саме на пошкодження та зруйнування об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення на територіях Оріхівського, Пологівського, Гуляйпільського, Токмацького та Чернігівського районів Запорізької області, залучив до виконання цього злочинного наміру ОСОБА_21 , на прізвисько « ОСОБА_22 », ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_24 , які погодились сприяти останньому у вчиненні протизаконних дій.

З цією метою вчинення диверсій, направлених на ослаблення держави шляхом вибухів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_24 , в період часу з 04.07.2014 по 07.07.2014 року, діючи умисно, із зони Антитерористичної операції, а саме з блокпосту «Пески», розташованого у м. Донецьку, перевезли в автомобілі «Volkswagen «Transporter», д/н НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_26 , вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини і пристрої до помешкання ОСОБА_26 за адресою: АДРЕСА_2 .

07.07.2014 року з метою забезпечення безперешкодного перевезення вибухових речовин, вибухових пристроїв та боєприпасів на територію Запорізької області, з метою вчинення диверсій, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_21 , знаходячись у гаражі ОСОБА_26 за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою спеціальних інструментів зняли бокові обшивки салону автомобіля Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_26 , де у конструктивних порожнинах автомобіля сховали частину озброєння.

Залишки зброї та вибухових речовин у вигляді двох автоматів Калашникова АК-74, 30 патронів калібру 5,45 мм, двох електродетонаторів та пластичну речовину вагою 1 164 грам, ОСОБА_26 сховав у одній із кімнат гаражу. Іншу частину озброєння: два електродетонатори, елементи живлення та пластичну речовину світло-кремового кольору вагою 990 грам, ОСОБА_7 помістив у багажне відділення свого мопеду «Dio Honda».

В подальшому, о 05 годин 00 хвилин 08.07.2014 року, з метою полегшення перевезення схованого ними озброєння на територію Запорізької області та для маскування факту перевезення зброї, ОСОБА_7 і ОСОБА_24 окремо один від одного, на мопедах, які привезли 07.07.2014 року з блокпосту «Пески», виїхали з м. Волновахи Донецької області до м. Гуляйполе Запорізької області, а ОСОБА_21 разом з ОСОБА_26 і ОСОБА_27 поїхали на автомобілі Volkswagen Transporter іншою дорогою, при цьому попередньо домовились зустрітись у с. Залізничне Гуляйпільського району Запорізької області.

Однак довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_7 не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки разом із ОСОБА_24 був затриманий співробітниками Служби безпеки України поблизу с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області.

Таким чином, обвинувачений (підсудний) ОСОБА_7 визнається винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених:

ст. 113 КК України - вчинення з метою ослаблення держави вибуху, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське значення;

ч. 3 ст. 15, ст. 113 КК України - незакінчений замах на вчинення з метою ослаблення держави вибухів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення;

ч. 1 ст. 258-3 КК України - участь у терористичній організації;

ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння, зберігання, передача вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу;

ч. 2 ст. 263-1 КК України - незаконне виготовлення вибухового пристрою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційних скарг, прокурора, який підтримав скаргу прокурора та заперечував проти скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 , обвинувачених та їх захисників, які підтримали скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 та заперечували проти скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Відповідно до вимог п.1 ч. 3 ст. 374 КПК України при визнанні особи виправданою в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом не дотримані.

Так, суд, зазначивши у вироку формулювання обвинувачення, яке було пред`явлене ОСОБА_8 за ст. ст. 113, 263 ч. 1, 263-1 ч. 2 КК України та визнаючи його недоведеним, не зазначив підстави для його виправдання і мотиви, з яких відкинув докази обвинувачення.

Як вбачається із матеріалів провадження, стороною обвинувачення були надані докази вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих ним злочинів, які були досліджені у судовому засіданні, проте суд, виправдовуючи ОСОБА_8 у їх вчиненні, не зазначив у вироку ці докази та не зазначив, чому докази обвинувачення фактично не є ними.

Крім того, суд, ухвалюючи щодо ОСОБА_7 обвинувальний вирок, а щодо ОСОБА_8 виправдувальний вирок, допустив протиріччя, оскільки при формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_7 , яке визнав доведеним за ст. ст. 113, 15 ч. 3 ст. 113, 258-3 ч. 1, 263 ч. 1, 263-1 ч. 2 КК України, зазначив, що він діяв за попередньою змовою з ОСОБА_21 та ОСОБА_8 , а далі, формулююючи обвинувачення, яке було пред`явлене ОСОБА_8 за ст. ст. 113, 263 ч. 1, 263-1 ч. 2 КК України, згідно з яким він діяв за попередньою змовою з ОСОБА_21 та ОСОБА_7 , визнає його недоведеним.

Також, визнаючи пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення недоведеним та визнаючи його невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 113, 263 ч. 1, 263-1 ч. 2 КК України, суд не враховує при цьому покази ОСОБА_7 у суді першої інстанції про те, що його син ОСОБА_8 нічого не знав про його злочинні дії.

Крім того, при розгляді провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у суді першої інстанції була порушена таємниця наради суддів, оскільки із матеріалів провадження вбачається, що вирок суду фактично ухвалювався не в нарадчій кімнаті.

За таких обставин вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

По провадженню обвинувачений ОСОБА_7 тримається під вартою до набрання вироком законної сили.

Підставою для обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, було визначено, починаючи зі стадії досудового розслідування і у подальшому під час судового розгляду, наявністю ризиків, які унеможливлювали обрання відносно обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

У зв`язку з тим, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції і під час апеляційного розгляду сторонами, у тому числі стороною захисту, не заявлялись клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, колегією суддів не встановлені підстави для зміни зазначеного запобіжного заходу на більш м`який вид, то строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 належить продовжити до 06.08.2016 року.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволенити частково.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 08 лютого 2016 року щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою продовжити до 06.08.2016 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4