Справа № 337/773/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.04.2001р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.81 ч.2,82 ч.2, 206ч.3,141 ч.2 КК України до 3р. 6 міс. позбавлення волі, звільнився 21.01.2002р. по УДЗ на строк 1 рік 6 міс.; 19.03.2004р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.190 ч.2 КК України до 2 р. позбавлення волі, ст.45 КК України з випробуванням на 2 р.; 23.09.2004р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.309 ч.1,71 КК України до 2 р. 1 міс. позбавлення волі, звільнився 15.02.2007р. за відбуттям покарання; 26.11.2009р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.186 ч.2, 69 КК України до 2р. позбавлення волі, звільнився 25.11.2011р. за відбуттям покарання, відносно якого запобіжний захід обрано у вигляді особистого зобов`язання,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 17 січня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на підставі раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область правої частини обличчя, після чого один удар кулаком правої руки в область лівого, після чого в область правого плеча та один удар в область лівого стегна, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження в виді синця правої щічної області, в області лівого стегна, синця і садна в області 1-го пальця правої кисті, саден в області правого ліктьового суглоба, які, згідно з висновком експерта №225 від 21 січня 2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, пояснив, що 17.01.2016р. ввечері повернувся з роботи додому до квартири АДРЕСА_2 . В квартирі була його рідна сестра потерпіла ОСОБА_4 , яка також мешкає у вказаній квартирі. Вона перебувала на кухні разом із подругою, де палили, була в стані алкогольного сп`яніння. Він зробив їм зауваження та на деякий час пішов з квартири. Коли повернувся, сестра була з іншою подругою, вживали спиртне. Вона почала скандал із його співмешканкою, вказувала на те, що він в квартирі не зареєстрований, тому не має права в ній мешкати, висловлювалась нецензурно. Він не витримав та вдарив її кулаком в обличчя, потім у плечі, стегно, товкнув. Після чого викликав телефоном їх мати, лікарів-психіатрів, а сестра викликала працівників поліції. Щиро кається в скоєному, просить строго його не наказувати. Від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування обвинувачений відмовився.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні також не оспорювала фактичні обставини події, як вони викладені в обвинувальному акті, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування, відмовилась. Пояснила, що 17.01.2016р. в квартирі, де мешкає вона з дітьми та обвинувачений, останній ввечері влаштував скандал, вдарив її кулаком в обличчя, а також бив в область плечей, сильно товкнув, від чого вона вдарилась о двері, пошкодивши собі палець на руці. В зв`язку з цим вона викликала працівників поліції. Не заперечує, що вживала ввечері того дня слабоалкогольні напої, але почувалась адекватно. Просить суд обвинуваченого строго не наказувати, оскільки відносини між ними налагоджуються, матеріальних претензій до нього не має.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.1 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винним.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що злочин, скоєний ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також те, що обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, тяжких наслідків від його дій не наступило, особу винуватого, який раніше був судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, офіційно не працевлаштований, але має законні джерела заробітку, має постійне місце проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, позицію потерпілої, суд вважає, необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому ст. 125 ч.1 КК України, а саме в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що таке покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів. Більш суворе покарання з числа передбачених за скоєний злочин, призначається лише у випадку, якщо менш суворе покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ст.125 ч.1 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен.

Обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1