провадження № 1-кп/243/479/2016
справа № 243/4686/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м . Слов`янськ Донецької області), кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівки Донецької області, громадянина України, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працює, неодруженого, утриманців не має, інвалідом не є,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2015 року, ОСОБА_3 , увійшов в створену невстановленою досудовим розслідуванням особою непередбаченого законом збройне формування так звану «Донецьку народну республіку», з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, та у період з кінця січня 2015 року до 17 травня 2016 року, під керівництвом невстановленої досудовим слідством особи взяв активну участь у підготовці та здійсненні даною організацією низки злочинів. Так, 07 квітня 2014 року, у м. Донецьку та в окремих районах та населених пунктах Донецької області створено стійке ієрархічне об`єднання - непередбачене законом збройне формування, так звана «Донецька народна Республіка». учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, викраденням людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади, місцевого самоврядування, скоєнням розбійних нападів на окремих осіб та заволодіння майном й грошима підприємств, установ, організацій, та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно - політичної ситуації у державі. Основною метою діяльності вказаного непередбаченого збройного формування є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного псевдо державного утворення «ДНР». Вказане непередбачене збройне формування є стійким, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподіл функцій між її учасниками на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, із метою скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, починаючи з кінця січня 2015 року до 17 травня 2016 року, став одним із учасників «силового» блоку, а саме бійцем незаконного озброєного формування «Донецька народна республіка», який мав камуфльований одяг та був озброєний автоматом системи «Калашникова» здійснював зміцнення тимчасових вогневих позицій, збудованих непередбаченим законом збройних формувань «Донецька народна республіка», які розташовуються поблизу вулиці Шашурина у м. Горлівка Донецької області, поблизу вулиці Оленина у м. Горлівка Донецької області, поблизу вулиці Мира у АДРЕСА_3 , де спостерігав за позиціями Збройних Сил України, відкривав вогонь і вів прицільну стрільбу. При цьому, ОСОБА_3 усвідомлював, що непередбачене законом збройне формування «ДНР», учасником якого він є, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, тобто в участі у діяльності не передбачених законами України збройних формувань.
Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001570, між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , 08 червня 2016 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін, яка під час розгляду справи у суді була уточнена учасниками щодо незначних невідповідностей 09 червня 2016 року. За умовами даної угоди із узгодженими сторонами угоди уточненнями сторони домовились про наступне:
1.Підозрюваний ОСОБА_3 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, і зобов`язується:
а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б) сприяти досудовому слідству у кримінальному провадженні згідно з ЄДРДР № 0001570.
2.Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 260 КК України у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років без конфіскації із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винуватим у скоєнні злочину визнав себе повністю, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України розуміє.
Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.
Захисник у судовому засіданні зазначив, що угода була складена добровільно, у його присутності, та не порушує прав підзахисного.
Суд переконався, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені КПК України, зокрема ст. 474 КПК України, у добровільності укладання сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого
Судом оглянуті представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про визнання винуватості на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні щодо тяжкого злочину, відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 260 КК України, а саме участь у діяльності не передбачених законами України збройних формувань, узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, та вимогам ст. 58 Конституції України, оскільки відповідає санкції частини статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого на угоді, так і його пояснення в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання, підстави для визнання винуватості є дійсними.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що 08 червня 2016 року обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст. 260 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років із звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України. А тому суд вважає, що справу можливо розглянути відповідно положень ч. 2 ст.473, ч. 4 ст. 474 КПК України.
Суд приходить до переконання, що угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо запобіжного заходу, суд вирішує у порядку ст. 377 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 473, 474 ч. 5, 475 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості між ОСОБА_3 та прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області юристом 3-го класу ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001570, від 04 червня 2016 року, із змінами від 09 червня 2016 року - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 260 КК України у виді 5(п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації.

Застосувати до ОСОБА_3 ст. 75, 76 КК України і відповідно положень наведених статей кримінального закону звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного по даному вироку з випробуванням та іспитовим строком у 3(три) роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Речові докази по справі: жетон та погони молодшого сержанта російського зразку, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0001570 згідно із постановою про визнання речових доказів від 04 червня 2016 року, - після вступу вироку в законну силу зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_3 відповідно ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2016 року, та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти у залі судового засідання негайно.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Згідно ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4.6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 364 КПК України угода не може бути укладена
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.
Головуючий-суддя: ОСОБА_1