У Х В А Л А
про зміну примусових заходів медичного характеру
28 вересня 2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
лікаря психіатра ОСОБА_5
представника мами хворого ОСОБА_6
розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові заяву заступника головного лікаря Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку хворому
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому у АДРЕСА_1 та який вчинив суспільно - небезпечні діяння, передбачені ч.2 ст. 307, та ч.1 ст. 317 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Заступник головного лікаря Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 звернувся в суд із заявою про зміну застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку хворому ОСОБА_7 , 1987 року народження.
Заяву мотивує тим, що ОСОБА_7 з 02 жовтня 2015 року і по даний час перебуває на примусовому лікуванні у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» згідно з ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 30 грудня 2015 року, відповідно до якої, до нього застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, що в подальшому були продовжені.
В процесі проведення комплексного лікування психіатричний стан хворого покращився та стабілізувався, настрій став рівнішим, позитивним; перестав конфліктувати із іншими пацієнтами; повністю редукувались уривчасті маячні ідеї та напливи неприємних думок. Суїцидальних думок не висловлював, антисоціальних та суспільно- небезпечних тенденцій за останні чотири місяці не виявляв.
01 вересня 2016 року комісія лікарів - психіатрів дійшла висновку, що на момент огляду ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип, стан ремісії. В даний час антисоціальних та соціально небезпечних тенденцій не виявляє. За своїм психічним станом в даний час,
застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Покликаючись на ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», заявник просить суд змінити застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні представник комунального закладу лікуючий лікар заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. При цьому, лікар психіатр Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_5 , що представляв хворого на комісію, стверджує, що на даний час не має необхідності тримати хворого в умовах лікарні, оскільки його стан покращився, він може самостійно обходити себе, агресивність відсутня. Вважає, що хворий може здійснювати амбулаторне лікування під наглядом лікаря психіатра по місцю проживання та під контролем мами.
Адвокат в судовому засіданні заяву підтримав, просить її задоволити.
Представник хворого - ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву підтримала та запевнила, що хворий буде проживати з нею.
Сам хворий в судовому засіданні підтвердив, що його стан є значно кращим, він орієнтується в ситуації, розуміє що повинен відмічатися у лікаря психіатра по місцю проживання та лікуватися амбулаторно, просить суд клопотання задоволити. При цьому стверджує , що має намір працевлаштуватися. До вчинення інкримінованих дій ставиться негативно та запевняє, що не буде підтримувати відносин з сумнівними особами.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечень не мала та у цілому заяву підтримала.
Дослідивши надані суду заяву з додатками, з`ясувавши фактичні обставини та питання, передбачені ст. 512 -514 КПК України, заслухавши пояснення представника комунального закладу, думку адвоката, законного представника та висновок прокурора, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню.
Так, в ході розгляду заяви встановлено, що інкриміноване у вину хворому кримінальне правопорушення мало місце, і дане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_7 . Згідно ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 30 грудня 2015 року ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння , яке містить окремі ознаки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 317 КК України, у стані неосудності у зв`язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності. Цією ж ухвалою, ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Судом також встановлено, що ОСОБА_7 по даний час перебуває на примусовому лікуванні у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» згідно з даною ухвалою.
01 вересня 2016 року комісія лікарів - психіатрів дійшла висновку, що на момент огляду ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип, стан ремісії. В даний час антисоціальних та соціально небезпечних тенденцій не виявляє. За своїм психічним станом в даний час, застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Виходячи із змісту ст. 95 КК України та ст. ст. 17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 514 КПК України, зміна примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку здійснюється судом на підставі подання психіатричної установи про продовження такої госпіталізації.
Суд, з урахуванням думки учасників процесу та висновку прокурора, вважає заяву умотивованою, оскільки досліджені судом фактичні обставини справи та поведінка хворого, дають підстави зробити висновок, що йому може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання, що відповідає вимогам ст. 19, ст.94 КК України , ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» та рекомендаціям Пленуму Верховного суду України, викладених у постанові « Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року.
При цьому суд бере до уваги, що метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є поліпшення стану здоров`я особи, що має місце у даному випадку та, що хворий залишатиметься під наглядом матері.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст.ст. 17,19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 503 - 514 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Змінити примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому у АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно - небезпечні діяння, передбачені ч.2 ст.307 та ч. 1 ст. 317 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, що постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_9