Провадження № 1-кс/761/8669/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна. Зазначає, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходилась справа № 761/22822/15-к (провадження № 1-кс/761/10768/2015) за клопотанням слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0009226 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Ухвалою суду від 14.08.2015 р. вказане клопотання задоволено. Ініціатор клопотання зазначає, що він є законним власником арештованого майна та арешт було накладено необґрунтовано та на даний час відпала потреба в застосуванні цього заходу. Договір купівлі-продажу було укладено ОСОБА_3 17.10.2015 р. інформація про арешт майна була внесена до відповідного реєстру більш ніж через 2 місяці після її винесення. Тобто під час накладання арешту ні продавець ні покупець не володіли інформацією про накладений на майно арешт. Таким чином ОСОБА_3 є добросовісним набувачем майна. З моменту початку кримінального провадження пройшло майже 2 роки, що виходить за межі процесуальних строків, визначених ст.. 219 КПК України. Також викликають сумніви у підробці документів на зазначену квартиру, власником якої є заявник, в момент її відчуження у 2013 р. за таких обставин ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського управління поліції, повідомити про хід кримінального провадження, можливого визнання цивільним позивачем, проте відповіді не отримав. За таких обставин ОСОБА_3 просить суд скасувати арешт накладений на квартиру квартири АДРЕСА_1 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва 14.08.2015 р.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що у задоволенні останнього має бути відмовлено, виходячи наступного.

Як свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 22.01.2016 року на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.08.2015 р.

За наданими ОСОБА_3 доказами від придбав зазначене майно на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2015 р. у ОСОБА_5 .

Ініціатор клопотання зазначає, що арешт на квартиру було накладено в рамках кримінального провадження № 0009226 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України за клопотанням слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 .

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України.
На підтвердження своїх вимог ОСОБА_3 надано витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір купівлі-продажу та лист направлений до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві з доказами його отримання 29.02.2016 р.
Надані документи не дають слідчому судді, в розумінні положень КПК України, підстав для скасування арешту майна, не свідчать про необґрунтованість накладення арешту 14.08.2015 р. та не свідчать про те, що станом на день розгляду клопотання відпала потреба в арешті майна.
Керуючись ст. ст. 22,174,309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя