гСправа № 187/165/16-к Провадження №1-кп/0187/87/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3
23.07.2015 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 (далі ОСОБА_6 ), маючи умисел на відкрите викрадання чужого майна (грабіж), перебуваючи у своєму металевому човні, знаходячись у затоці річки Дніпро, неподалік бази відпочинку ''Радуга'', розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , під плив до гумового човна марки ''Колібрі'', моделі КМ 330, який належить ОСОБА_4 та в якому окрім ОСОБА_4 перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де реалізуючи свій умисел наказав залишити гумовий човен марки ''Колібрі'', моделі КМ 330, що останні зробили.
Потім ОСОБА_3 , в цей же час продовжуючи свої протиправні дії та діючи на досягнення злочинного результату, діючи з корисливих мотивів, прив`язав човен марки ''Колібрі'', моделі КМ 330, вартістю 6 175 грн. мотузкою до свого човна, та шляхом буксирування відкрито викрав його зникнувши з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на вищевказану суму.
Дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
26.02.2016 між потерпілим та обвинуваченим укладено угоду про примирення.
Згідно угоди про примирення обставини вчинення кримінального правопорушення сторонами не заперечуються. Сторони угоди погодили покарання ОСОБА_6 за вказане кримінальне правопорушення у вигляді 120 годин громадських робіт. Завдана злочином матеріальна шкода відшкодована обвинуваченим в повному обсязі. Цивільний позов потерпілим не заявлено.
У судовому засіданні обвинувачений провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпілого роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому зрозумілі. ОСОБА_4 підтвердив факт укладення угоди про примирення. Просив суд затвердити угоду про примирення, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, про примирення суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин, суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 26.02.2016 та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з положень ст. 373 та ч.2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди відноситься до обвинувального вироку, таким чином з урахуванням ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме залучення експерта.
Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.
Речовий доказ по справі гумовий човен марки ''Колібрі'', моделі КМ 330 вважати повернутим власнику ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертизи висновок № 70/34-738 від 22.10.2015 в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1