Справа № 752/4932/16-к
Провадження № 1-кп/752/479/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Богуслав Київської області, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06.08.2015 року за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., сплаченого 06.08.2015 року,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 08.02.2016 року приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючи у торгівельному залі магазину "Караван", що розташований у Торгівельно-розважальному центрі «Магелан» за адресою: м. Київ, вул. Глушкова, 13-Б, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи з умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, взяла куртку жіночу зимову вартістю 1179 грн. 99 коп., куртку жіночу осінню вартістю 859 грн. 99 коп., а всього майна на загальну суму 2039 грн. 98 коп., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Група Рітейлу України", які вона одягла на себе в примірочній кімнаті, після чого пройшла касову зону магазину та, не розрахувавшись за товар, намагалась залишити приміщення торгівельної зали, однак не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони з викраденим товаром.
Обвинувачна ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та показала суду про те, що дійсно 08.02.2016 року перебувала у Торгівельно-розважальному центрі «Магелан» за адресою: м. Київ, вул. Глушкова, 13-Б, а саме - у торгівельному залі магазину "Караван", де вона взяла куртку жіночу зимню та куртку жіночу осінню, після чого даний товар одягла на себе та намагалась пройти касову зону магазину, не розрахувавшись за товар, однак була затримана працівниками охорони з викраденим товаром.
Щиро розкаялась у вчиненому.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_4 за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно як замах на повторне таємне викрадення чужого майна крадіжку, але не доведену до кінця з причин, що не залежали від її волі.
При обранні покарання ОСОБА_4 суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та причини, внаслідок яких його не було доведено до кінця;
- особу обвинуваченої, яка не одружена, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, до адміністративної відповідальності не притягалась.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винної можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, з урахуванням вимог ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі, але із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати, оскільки клопотання щодо застосування відносно неї запобіжного заходу від представника державного обвинувачення не надходило.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, та призначити покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік .
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази у кримінальному провадженні куртку жіночу зимову, куртку жіночу осінню, передані на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу Україна», залишити йому ж за належністю.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1