Справа № 308/3629/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_4 від 28 березня 2016 року про закриття кримінального провадження про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України, відомості про яке внесено 25.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038, -

В С Т А Н О В И В :
Представник заявника звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, відповідно до якої просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що остання є необґрунтованою, висновки слідства не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами. Зазначає, що при винесенні вказаної постанови слідчим не надано оцінки судовим рішенням, в яких чітко і неоднозначно вказувалося на невиконання попередніх судових рішень. Вважає, що висновки слідства щодо відсутності процесуальної можливості виконати вказані судові рішення не відповідають фактичним обставинам, оскільки в судових рішеннях вказано, які дії слід вчинити і при цьому керуватися Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України №77 від 26.02.2009 року, КУпАП та іншим законодавством. Наголошує, що слідчим в кримінальному провадженні не встановлено чому посадові особи Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області не керувалися вказаною інструкцією.

З контекстного аналізу ст. ст. 284, 303, 304 КПК України рішення слідчого, прокурора на досудовому провадженні про закриття кримінального провадження, про що приймається відповідна постанова, може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, а у разі прийняття рішення прокурором також підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, протягом десяти днів з дня отримання особою копії постанови.

У судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, підтримав вимоги і просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_4 повідомив, що досудове розслідування проведено в рамках кримінального процесуального законодавства, зауваживши, що скарга заявника зводиться тільки до критики оцінки доказів, при цьому не зазначає які слідчі дії не виконано. Стверджує, що процесуальної можливості виконати судові рішення щодо повернення на дооформлення справи про притягнення до адміністративної відповідальності не встановлено, що відображено у постанові, оскільки огляд чи слідчий експеримент є невідновлювальною слідчою дією, який проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, водночас який не передбачено нормами КУпАП.

Вивчивши скаргу, долучені до неї документи, заслухавши пояснення осіб, які взяли участь у розгляді скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 28 березня 2016 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України, відомості про яке внесено 25.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038, згідно з якою кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у звязку з встановленням відсутності у діях службових осіб сектору Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу вищевказаного кримінального правопорушення.

Зокрема, слідчим у постанові констатовано, що у діях службових осіб сектору Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній факт умисного невиконання рішень судів - постанови апеляційного суду Закарпатської області від 04.03.2015 та постанов Перечинського районного суду від 11.08.2015, від 30.11.2015 і від 16.02.2016 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (відповідно до протоколу серії АБ2 №44710 від 27.02.2014) стосовно ОСОБА_5 , а невиконання таких рішень в частині вказівок щодо проведення огляду (слідчого експерименту) та, відповідно, подальшого призначення експертизи, відбулося з причин, які не залежали від їх волі, що в свою чергу виключає у їх діях склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

За ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, при цьому ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження передбачає як висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, так і ретельне виявлення та перевірку обставин, що викривають чи виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У розумінні ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

При цьому, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчить про дотримання органом досудового розслідування вищенаведених вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке не викликає жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

У відповідності до норм розділу V Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 № 8073-X звернення постанови до виконання та порядок виконання регламентовані статтями 299, 300 та передбачають виконання саме постанови про накладення адміністративного стягнення.

Водночас, обов`язковість судових рішень передбачена ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, за якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Стаття 382 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню. Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом, хоча може полягати у навмисному прояві бездіяльності, невжитті усіх передбачених заходів, направлених на виконання судового рішення, за наявності об`єктивної можливості виконати судове рішення.

Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 04.03.2015 року скасовано постанову Перечинського районного суду Закарпатської області від 26.12.2014 року, а протокол від 27.02.2014 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складений щодо ОСОБА_5 та додані матеріали повернуто начальнику ВДАІ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області для належного оформлення.

Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 11.08.2015 року протокол від 27.02.2014 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складений щодо ОСОБА_5 та додані матеріали повернуто начальнику ВДАІ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області для належного оформлення.

Слідчим встановлено та відображено у постанові про закриття кримінального провадження, що на виконання постанови суду було витребувано копії кримінального провадження №0000791 відносно ОСОБА_5 з Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області та після належного та повного оформлення із копією кримінального провадження №0000791, завіреного належним чином, та де висвітлені всі аспекти справи та допити і дослідження всіх матеріалів справи під час кримінального провадження, за вих. №560 від 23 вересня 2015 року знову направлено до Перечинського районного суду.

Як вбачається з постанови Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.11.2015 у справі №304/1262/15-п протокол від 27 лютого 2014 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складений щодо ОСОБА_5 та додані матеріали повторно повернуто начальнику Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області для належного оформлення, а саме:

1. За участю експерта, правопорушника, потерпілого та свідків із залученням транспортних засобів, які були присутніми на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди провести огляд місця події, скласти схему дорожньо-транспортної пригоди, в якому відобразити наявність дорожніх знаків, розмітки, провести відповідні заміри, установити й інші вихідні дані, які необхідно для правильного вирішення справи по суті та проведення експертизи;

2. Провести у даній справі про адміністративне правопорушення судову авто-технічну експертизу із залученням експертів НДЕКЦ УМВС в Закарпатській області, з визначенням відповідних питань.

03.12.2015 року за вих. №304/1262/15-п суддею Перечинського районного суду Закарпатської оаблсті ОСОБА_8 , відповідно до постанови від 30.11.2015 було повернено на доопрацювання, які за вих. №772 від 10.12.2015 року ВДАІ знову було направлено до Перечинського районного суду Закарпатської області.

Слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування слідчий встановив та в оскаржуваній постанові надав належну правову оцінку обставинам невиконання службовими особами постанови апеляційного суду Закарпатської області від 04.03.2015 та постанов Перечинського районного суду від 11.08.2015, від 30.11.2015 і від 16.02.2016 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (відповідно до протоколу серії АБ2 №44710 від 27.02.2014) стосовно ОСОБА_5 з посиланням на те, що Кодексом України про адміністративні правопорушення проведення огляду місця події, слідчого експерименту не передбачено, які визначено виключно кримінальним процесуальним кодексом України під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, а у відповідності до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, слідчий суддя констатує, що за положенніми ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, разом з тим, справа по суті після скасування судом апеляційної інстанції 04.03.2015 року постанови Перечинського районного суду Закарпатської області від 26.12.2014 року судом першої інстанції не розглядалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно з ч. 2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Із аналізу вищенаведеного, вважаю, що оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі положенням ст. 110 КПК України. Твердження заявника про неправомірність прийняття постанови є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального законодавства України. Враховуючи зазначене, вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 310, 372 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_4 від 28 березня 2016 року про закриття кримінального провадження про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1