Справа №472/85/16-к 13.07.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу
захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06.06.2016 року, якою відносно засудженого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
задоволено подання інспектора Веселинівського РВ КВІ про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування призначеного йому покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2015 року.
Учасники судового провадження:
Прокурор: ОСОБА_7
Захисник: ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_5 просить ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06.06.2016 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою подання інспектора КВІ залишити без задоволення.
_______________________________________________________________
Ап. провадження: № 11-кп/784/589/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_8
Категорія: про звільн. від покар. Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
Узагальненні доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
В своїх доводах захисник ОСОБА_5 стверджує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Вважає, що судом не було належним чином враховано, що засуджений ОСОБА_9 є неповнолітнім, скарг на нього до КВІ не надходило, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, проживає біля хворої бабусі, якій надає допомогу.
Крім того, захисник зазначає, що до органів КВІ ОСОБА_9 не з`являвся по причині його хвороби.
Обставини, встановлені судом першої інстанції:
Згідно ухвали суду першої інстанції ОСОБА_9 26.06.2015 року був засуджений Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки, які передбачені: п. п. 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Начальник Веселинівської КВІ звернувся до суду із поданням, в якому просить про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2015 року та направити його для відбування покарання в місця позбавлення волі.
Рішенням суду подання інспекції було задоволено в повному обсязі, мотивуючи своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_9 без поважних на те причин не виконує покладені на нього обов`язки, а саме, не повідомив інспекцію про зміну місця свого проживання та без поважних причин не з`являвся для реєстрації до Веселинівської КВІ.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, захисника, яка підтримала апеляцію, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступного.
Факти невиконання засудженим ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків судом першої інстанції встановлений вірно і на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_9 проживає біля хворої бабусі та надає їй допомогу - є голослівними, оскільки ніяких доказів цьому адвокатом не надано. Більш того, апелянт не повідомляє за якою адресою мешкає ОСОБА_9 . Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 постійно без повідомлення органів КВІ змінює місце свого проживання, що фактично не дає можливості контролювати виконання покладених на нього обов`язків. Не відповідають дійсності і посилання захисника на те, що ОСОБА_9 має захворювання серця і не з`являвся на реєстрацію до КВІ через захворювання. Надані апелянтом документи датовані 2008 та 2013 роками і даних про це не містять. Відсутність скарг на поведінку ОСОБА_6 не впливає на прийняте щодо нього судом першої інстанції рішення.
Чому ухвала суду першої інстанції є незаконною, зі змісту апеляційної скарги не вбачається.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання судом першої інстанції у повному обсязі дотримані вимоги діючого кримінально-процесуального законодавства, а тому підстав для скасування такого рішення суду немає.
Керуючись ст..ст. 405, 407, 537,539 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 6.06.2016 року про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на цю ухвалу - залишити без задоволення.
Ця ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.
Судді :