Справа № 166/114/16-к Провадження № 11-кп/773/275/16 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Волинської області на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 01 березня 2016 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, із середньою технічною освітою, не працює, в порядку ст. 89 КК України не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, на підставі ст. 76 КК України з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишено попередній особисте зобов`язання.
Стягнуто із ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 1718 (одна тисяча сімсот вісімнадцять) гривень 64 коп.

В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 03 листопада 2015 року о 17 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», р/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, на вул. Заболоттівській у смт. Ратне Ратнівського району Волинської області, в порушення вимог пунктів 2.3. б); 2.9. а); 12.1; 12.2 Правил дорожнього руху у темну пору доби із вимкненим світлом фар, не вибрав безпечну швидкість у межах видимості дороги, під час керування проявив неуважність та відволікся від керування, автомобілем виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із заднім лівим колесом трактора марки «МТЗ-50», р/н НОМЕР_2 , і причіпом марки 2ПТС-4, р/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , що рухався назустріч, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів і пасажиру автомобіля ОСОБА_11 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть останнього.

У поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення. Вказує на те, що судом першої інстанції у рішенні не враховано, що ОСОБА_7 у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, судимість за які знята або погашена, однак на шлях виправлення не став. Посилається на те, що обвинувачений вчинив злочин, який за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких, скоєний у стані алкогольного сп`яніння, а його наслідком є заподіяння смерті потерпілому. Стверджує, що у резолютивній частині вироку суду не вирішено цивільний позов у даному кримінальному провадженні. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, а цивільний позов залишити без розгляду у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченим вказаних витрат у добровільному порядку.

У запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 вказує на безпідставність та необґрунтованість останньої у зв`язку з чим просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану ним апеляцію в повному обсязі, обвинуваченого, захисника та потерпілу, які заперечили проти її задоволення, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, наявні підстави для скасування вироку.

Згідно вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що застосовуючи до обвинуваченого інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції не врахував особу першого та ступінь тяжкості даного злочину, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

При призначенні покарання апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, внаслідок якого настала смерть людини.

До обставин, що пом`якшують покарання, апеляційний суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування витрат, понесених лікувальним закладом на стаціонарне лікування потерпілого, до обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується із твердженням апелянта про призначення ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі, яке відповідає ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Суд апеляційної інстанції враховує думку потерпілої, яка у судовому засіданні не наполягала на суворому покаранні та претензій майнового характеру до обвинуваченого не мала, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією статті, інкримінованого йому злочину.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_7 права керування транспортними засобами.

Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням апеляційний суд не вбачає.

З огляду на добровільне відшкодування ОСОБА_7 витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_11 , апеляційний суд залишає цивільний позов без розгляду.

У зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України судове рішення підлягає скасуванню в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Волинської області задовольнити частково.

Вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 01 березня 2016 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Строк відбуття покарання обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_11 у розмірі 2462 гривень залишити без розгляду.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий
Судді