Справа № 301/1586/16-к

У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту прокурору
"22" вересня 2016 р. м. Іршава

в с т а н о в и в :
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Вважав, що клопотання представника потерпілої про повернення обвинувального акту та клопотання захисника про закриття провадження у справі є безпідставними, просив відмовити в їх задоволенні.
Потерпіла ОСОБА_7 у підготовче засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просить провести підготовче засідання без її участі за участі представника ОСОБА_4 .
Представник потерпілої ОСОБА_4 подала до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки такий, на її думку, не відповідає вимогам КПК України. Клопотання мотивовано тим, що потерпіла по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні, медичні дослідження встановили наявність тілесних ушкоджень, які не зазначені у висновку експерта від 17.05.2016 року та не враховані експертом при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Тому висновок експерта, яким встановлено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, є передчасним, а кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України є неправильною.
Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні подав письмове клопотання про закриття справи. Вважав, що під час досудового розслідування порушені вимоги КПК України, а саме: ОСОБА_5 не було повідомлено про підозру в порядку та строки, визначені законом; протягом розслідування ОСОБА_5 допитували в якості свідка та залучали до проведення процесуальних дій в якості свідка, без захисника, чим було порушено його право на захист; на вимогу слідчого він сплатив за проведення двох експертиз по справі. У матеріалах справи відсутня постанова про продовження строків досудового розслідування, а обвинувальний акт складений прокурором поза межами процесуальних строків, отже такий не має юридичної сили. За таких обставин, докази зібрані в ході досудового розслідування підлягають визнанню недопустимими і не можуть братися до уваги. Не має можливості і продовжити строки досудового розслідування. Просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, оскільки не вставлено достатньо доказів його вини та вичерпано можливості їх отримати.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.
Заслухавши думку прокурора, клопотання представника потерпілої, обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного.
Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, оскільки, на думку захисника, не вставлено достатньо доказів його вини та вичерпано можливості їх отримати, а докази, які є в матеріалах провадження, повинні бути визнані судом недопустимими.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, тобто, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 89 КПК України, питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Отже, суд не може у підготовчому судовому засіданні досліджувати докази, давати їм оцінку, а також вирішувати питання їх допустимості.
Обвинувальний акт та клопотання захисника не містять відомостей, які б свідчили про очевидні недопустимість доказів та відсутність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, оскільки згідно висновку експерта №198 від 23.06.2016 року потерпілій ОСОБА_7 внаслідок ДТП заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Враховуючи наведене суд вважає, що клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, є передчасним і не може бути за даних обставин вирішено в підготовчому судовому засіданні, тобто без повного та всебічного дослідження всіх обставин справи і перевірки їх доказами.
За таких обставин суд вважає у задоволенні клопотання захисника відмовити.
Вирішуючи питання про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України, суд приходить до наступного.
Згідно ст. ст. 3 ч.1 п.13, 42 ч. 3 п. 1 та 110 ч. 4 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановлену цим Кодексом; обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують; обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Зі змісту ч.2 ст.291 КПК України вбачається, що обвинувальний акт має містити, у тому числі, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таке формулювання обвинувачення, крім обставин, зазначених у диспозиції статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, повинно містити посилання на наявність доведених даних про саму подію кримінального правопорушення, час, місце, спосіб, мотив і мету його вчинення, а також форму вини та інші обставини, які впливають на ступінь його тяжкості, вид та розмір покарання.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання, у тому числі, і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, згідно ст. 337 КПК України суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 286 ч.1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причиновий зв`язок між діянням і наслідками.
У вину ОСОБА_5 ставиться, зокрема, і порушення п.12.6 (г) ПДР, а саме: поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год.
При цьому, в обвинуваченні не зазначено, до якого виду транспортних засобів (автобус чи мікроавтобус) належить «автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», яким керував ОСОБА_5 , не зазначено також і швидкості, з якою ОСОБА_5 рухався, що може вказувати на наявність/відсутність в його діях порушення п. 12.6 (г) ПДР (в обвинуваченні зазначено, що ОСОБА_5 рухався зі швидкістю, яка не дала йому змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух).
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, в результаті чого допустив зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем марки ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в нерухомому стані на проїзній частині дороги.
При цьому, в обвинуваченні не зазначено, на якій смузі руху відбулося зіткнення транспортних засобів, розташування цих транспортних засобів відносно проїзної частини дороги чи узбіччя, напрямок їх руху, точне місце ДПТ, не вказано на які частини транспортних засобів прийшовся удар та чи є причинний зв`язок між порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідкамиу виді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Не конкретизовано в обвинувальному акті, які саме елементи дорожньої обстановки не були враховані ОСОБА_5 ; який стан транспортного засобу не був врахований зважаючи, що згідно обвинувального акту ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем.
Причиновий зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286КК. У випадках, коли передбачені вказаною статею наслідки настали через порушення правил безпеки руху двома чи більше водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Однак, обвинувальний акт не містить відомостей про те, у зв`язку з чим автомобіль марки ВАЗ 2109 знаходився на проїзній частині дороги в нерухомому стані і чи були дотримані водієм автомобіля марки ВАЗ Ковчі З.М. Правила дорожнього руху; чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.
Отже, в обвинувальному акті не конкретизовано, в чому саме полягає вина обвинуваченого, такий не містить формулювання обвинувачення з посиланням на обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженню, а також відомостей, що характеризують об`єктивну сторону злочину, а це, в свою чергу, порушує право обвинуваченого ОСОБА_5 знати в чому його обвинувачують.
Крім того, з клопотання представника потерпілої вбачається, що потерпіла внаслідок заподіяних під час ДТП тілесних ушкоджень з 01.05.2016 року по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні. Поведені медичні дослідження встановили наявність тілесних ушкоджень, які не зазначені у висновку експерта від 17.05.2016 року та не враховані експертом при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Вказані обставини можуть свідчити про невідповідність визначених експертом ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та про передчасність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.
Вказане, істотно порушує вимоги п. а) та b) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, щонайменше, бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Крім того, згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком.
Так, згідно зі ст. 109 ч. 2 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Вказані процесуальні дії є обов`язковими, в зв`язку з чим, згідно ст. 109 КПК України, мають міститись в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Однак, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам закону: він не містить даних про всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити, зокрема, відсутні дані про повідомлення підозрюваному, потерпілій та її представнику про їх права та вручення відповідних пам`яток, про здійснені слідчим запити документів, тощо, відсутні відомості про визнання осіб потерпілими, відомості про закінчення досудового розслідування, що є суттєвим порушенням, оскільки відповідно ч. 3 ст. 283 КПК України, такі вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Не містить реєстр і відомостей про вид заходу забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід відносно обвинуваченого), дату і строк його застосування.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо такий не відповідає вимогам КПК України.
Керуючись ст. 314, 395 КПК України,
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за відсутністю в його діях складу злочину відмовити.
Клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення, а потерпілою у той же строк з дня отримання її копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : ОСОБА_1