Єдиний унікальний номер 185/7796/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0001987, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, молдованина, громадянина України, з початковою середньою освітою, не працюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 -
за вчинення злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
29.07.2016 року приблизно о 16.00 годині обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вугілля, яке є власністю ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» в особі філії ВТП «Павлоградвантажтранс», з корисливих мотивів, з метою подальшого використання викраденого майна, приїхав на своєму велосипеді під автомобільний міст, який розташований між с.Богуслав Павлоградського району та с.Олефірівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, при цьому маючі при собі п`ять господарчих полімерних мішків, які він взяв з собою із дому з метою подальшого використання в ході вчинення злочину. Далі обвинувачений ОСОБА_4 , дочекавшись вантажного потягу, який слідкував на малому ходу зі ст. Самарська ВТП «Павлоградвантажтранс» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на ст. Богуславський Придніпровської залізниці, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз на напіввагон №59399782, що рухався по землям с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, та з даного напіввагону умисно, таємно руками став скидати вугілля марки ГР 0-200 на землю. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 зліз з вищевказаного напіввагону та почав збирати руками викрадене ним за вищевказаних обставин вугілля у вказані вище господарчі мішки, відносячи їх до лісопосадки, що знаходиться на землях с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області. Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 набрав вугілля в п`ять господарчих мішків загальною вагою 200 кг та відніс до лісопосадки, що знаходиться на землях с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, але розпорядитися викраденим майном за власним розсудом не зміг по причинам, які не залежали від його волі, хоча виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на місці вчинення злочину був встановлений працівниками поліції. Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 міг завдати ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» в особі ВТП «Павлоградвантажтранс» майнову шкоду на загальну суму 200 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 вину за ст. 15 ч.2 ст.185 ч.1 КК України визнав повністю і пояснив, що 29.07.2016 року, проїжджаючи на власному велосипеді та побачивши поїзд з вугіллям, який рухався під автомобільний міст в 5 км від с.Олефірівка, він заліз на вагон під час руху потягу та став скидати вугілля біля колії. Потім руками зібрав скидане вугілля в п`ять мішків, які були при ньому, та переніс до лісосмуги. Завантаживши вугілля на велосипед, він мав намір їхати додому, проте був затриманий поліцією. Він одразу зізнався у крадіжці вугілля, при ньому вугілля було виважено, загальна маса складає 200 кг. У скоєному розкаявся. Просив суд розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини провадження, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду провадження.
Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.
До них відносяться:
витяг з кримінального провадження №0001987, постанова про визнання речовими доказами, розписка про зберігання речових доказів, висновок судово-товарознавчої експертизи №4276-16 від 07.09.2016 року.
Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.1 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості згідно ст.12 КК України, обстановку і спосіб вчинення злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків.
Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття і повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків.
Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у виді громадських робіт.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 була обрана у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід не підлягає змінам.
Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, згідно акту Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 176.20 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 176.20 гривень.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України: 5 полімерних господарчих мішків з вугіллям загальною вагою 200 кг, передані на зберігання до механічних майстерень РФ «Павлоградська дистанція колії» ПАТ «Придніпровська залізниця», - після набрання вироком законної сили підлягає поверненню ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» в особі філії ВТП «Павлоградвантажтранс» за приналежністю.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити обрану: особисте зобов`язання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи експертами Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ у розмірі 176.20 гривень.
Речові докази: 5 полімерних господарчих мішків з вугіллям загальною вагою 200 кг, передані на зберігання до механічних майстерень РФ «Павлоградська дистанція колії» ПАТ «Придніпровська залізниця», - після набрання вироком законної сили повернути ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» в особі філії ВТП «Павлоградвантажтранс» за приналежністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1