н/п 1-кс/766/5753/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2016

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання військового прокуратура Херсонського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з його слів проживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянину України, з середньою повною освітою, одруженого, на час вчинення злочину військовослужбовця військової служби за контрактом ДПС України, інспектора прикордонної служби 2 категорії - інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , прапорщика, на цей час - тимчасово непрацюючого,

в с т а н о в и в :
Прокурор звернувся до суду з клопотанням в якому просив: застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що Військовою прокуратурою Херсонського гарнізону Південного регіону України розслідується кримінальне провадження №0000005 від 21 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_1 прикордонного загону) № 149-ос від 14.04.2014 року прапорщика ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу загону та поставлено на всі види забезпечення.

З часу видання ВО Президента України, Головою Верховної ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року, до цього часу на території України, згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 1 Закону України «Про оборону України», почав діяти особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, прапорщик ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 121 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушне додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Всупереч зазначених вимог, прапорщик ОСОБА_5 , достовірно знаючи статутні обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

У період з 12 червня по 20 березня 2015 року ОСОБА_5 проходив військову службу в посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії -інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ).

11 березня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України в рамках кримінального провадження за №0000050 від 10.03.2015 року.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Херсона №668/3437/15-к від 20.03.2015 року ОСОБА_5 відсторонено від посади, у зв`язку з чим відповідно до наказу начальника Бердянського прикордонного загону № 197-ос від 26.03.2015 року, з 20.03.2015 року останній перебував у розпорядженні начальника цього ж загону.

Відповідно до вимог пп. 5 п. 1, п. 4 ст. 127 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі - «Положення...»), відсторонення підозрюваного, обвинуваченого від посади під час досудового розслідування здійснюється до завершення досудового розслідування, а у злочинах у сфері службової діяльності, - до набрання вироком законної сили. Такі військовослужбовці виконують обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, в розпорядженні якої вони перебувають. Начальники зобов`язані організовувати службову діяльність військовослужбовців, зарахованих у їх розпорядження та здійснювати контроль за виконанням покладених на них завдань.

Крім того, в період з 24 березня по 22 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_5 судами застосовувалися запобіжні заходи у рамках кримінального провадження №0000050 від 10.03.2015 року, що фактично унеможливлювало виконання останнім його службових обов`язків за посадою.

Однак, 23 липня 2015 року ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області №653/1355/15-к запобіжний захід щодо ОСОБА_5 змінений та до нього застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 60 діб із забороною залишати межі Херсонської області та спілкування з військовослужбовцем відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

У зв`язку з викладеним, з часу винесення вказаної ухвали, ОСОБА_5 повинен був звернутися до командування ІНФОРМАЦІЯ_3 , доповісти про зміну запобіжного заходу та про можливість приступити до виконання обов`язків за своєю чи іншою посадою, або перебуваючи у розпорядженні начальника загону.

Проте, ОСОБА_5 , діючи умисно, на порушення наведених вимог законодавства та зазначеної ухвали суду, 24 липня 2015 року до командування загону не звернувся, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, до виконання статутних обов`язків не приступив, натомість ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд. При цьому, всупереч забороні суду покидати без дозволу прокурора та суду межі Херсонської області, ОСОБА_5 тривалий час знаходився за місцем свого постійного проживання у смт. Ківшарівка Куп`янського району Харківської області.

Фактично, в період з 24 липня 2015 року по 17 грудня 2015 року, в умовах особливого періоду, прапорщик ОСОБА_5 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до ІНФОРМАЦІЯ_3 безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд в Харківській області.

Про наявність поважних причин своєї відсутності на службі ОСОБА_5 командуванню ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомляв, відповідних документів, які б підтверджували поважність причин його відсутності на службі, до загону не надав.

Таким чином, ОСОБА_5 за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України - не з`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Санкція ч. 4 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків, матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за яким останньому пред`явлено підозру.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Зокрема, у випадку обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній буде мати можливість незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.п. 3, 4 ст. 177 КПК).

Крім того, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у Генічеському районному судді Херсонської області слухається кримінальне провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Тому, існує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та обвинувачується.

Підтверджуючі вказані ризики дані наявні в матеріалах кримінального провадження (ст. 177 КПК України).

Враховуючи викладене, спроби ОСОБА_5 будь-яким чином ухилитися від слідства та перешкодити досудовому розслідуванню є дуже ймовірними.

Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Слід також зазначити, що практика застосування цілодобового домашнього арешту із носінням електронних засобів контролю є не досить ефективною, у зв`язку із відсутністю в підрозділах ГУ НП в Херсонській області достатньої кількості електронних засобів контролю, їх несправністю, а забезпечення контролю за поведінкою підозрюваних без таких засобів контролю є малоефективним (службова завантаженість поліції, відсутність можливості цілодобового нагляду за особами).

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, враховуючи те, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування, а також свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки прокурор в судове засідання не з`явився, відповідно клопотання не підтримує, закінчилися строки досудового розслідування, відсутнє обґрунтування підозри та не доведені ризики, які є підставою для обрання запобіжного заходу.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 має бути застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з огляду на таке.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 21.01.2016 року в ЄРДР було зареєстровано повідомлення про злочин передбачений ч. 4 ст. 407 КК України. У витягу зазначено як підозрювану особу ОСОБА_5 .

14.09.2016 року ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків, матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Доказів наявності інших ризиків суду не надано.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання. Являється обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні де відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Даних про те, що він порушує вказані зобов`язання не має.
Таким чином, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризиків вказаних у ст. 177 КПК України. Відповідно до п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Доводи захисника про відсутність прокурора та закінчення строків досудового розслідування, суд до уваги не приймає, оскільки під час розгляду справи присутній прокурор ОСОБА_8 , який є прокурором військової прокуратури і строки досудового слідства не пропущені у зв`язку з тим, що строки вираховуються з часу повідомлення особу про підозру. В даному випадку, підозра була оголошена 14.09.2016 року.
Разом з цим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаному ризику.
З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку про можливість обрання щодо ОСОБА_5 особистого зобов`язання, що дасть останньому можливість працювати та забезпечувати себе та свою родину, і вважає, що такий запобіжний захід зможе запобігти вищезазначеному ризику та забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що на підозрюваного мають бути покладені такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом; утриматися від спілкування зі свідками окрім як під час проведення слідчих дій.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 181 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом; утриматися від спілкування зі свідками окрім як під час проведення слідчих дій.

Роз`яснити ОСОБА_5 , 30 грудня 1986 наслідки порушення зобов`язання передбачені ч. 2 ст. 179 КПК України.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 28.11.2016 року.

Виконання ухвали покласти на Військову прокуратуру Херсонського гарнізону Південного регіону України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1