Ухвала іменем україни 31 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року щодо неї,

в с т а н о в и л а:

Засуджена звернулася до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку.
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання зазначених положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність цих підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

Як убачається зі змісту касаційної скарги засуджена ОСОБА_4 оспорює призначене покарання з підстав його суворості, однак не наводить обґрунтування своїх вимог згідно зі ст. 414 КПК та не зазначає, які норми закону порушено судами обох інстанції і в чому полягають ці порушення.

Також засуджена не вказала, яке покарання за своїм видом і розміром їй повинно бути призначено та її касаційна скарга не містить посилання на порушення судами норм статей 65, 70, 71 КК України.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК вимоги засудженої не повною мірою узгоджуються з наведеними положеннями ст. 436 цього Кодексу, якими визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім того, засуджена не вказала, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.

У порушення ч. 5 ст. 427 КПК ОСОБА_4 не долучила до касаційної скарги належним чином засвідченої копії вироку суду першої інстанції, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Оскільки касаційна скарга засудженої не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджена має підтвердити, що не пропустила такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня

2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 і встановити їй п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3