АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/1972/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/457/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 15 червня 2016 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду міст Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року, про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0000451, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, прокурору для усунення недоліків та встановлення дійсного місця проживання чи перебування обвинуваченого.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою Жовтневого районного суду міст Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000451, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків та встановлення дійсного місця проживання чи перебування обвинуваченого.
Під час підготовчого судового засідання суд дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в анкетних даних ОСОБА_6 відомості про його місце проживання не відповідають дійсності, встановити його місце знаходження та забезпечити яку в судове засідання не можливо, ухвали про примусовий привід обвинуваченого не виконані.

Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, про відсутність можливості провести підготовче судове засідання та вирішити питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим обвинувальний акт було повернуто прокурору для усунення зазначених недоліків.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвалу суду є незаконною, оскільки адреса проживання обвинуваченого, яку зазначено в обвинувальному акті є правильною, що підтверджується характеризуючи ми матеріалами, зібраними на ОСОБА_6 .. При цьому суд не вжив усіх заходів, спрямованих на забезпечення проведення підготовчого судового засідання за участю обвинуваченого, не оголосив його розшук.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі, а ухвалу суду скасувати.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.
Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновки суду першої інстанції з приводу мотивів повернення обвинувального акту прокурору, а саме, те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки неявка обвинуваченого в судове засідання свідчить про невідповідність адреси, зазначеної в обвинувальному акті, фактичному місцю проживання обвинуваченого, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, згідно ст. 323 КПК України, вживав всі можливі заходи до забезпечення явки обвинуваченого до суду.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинуваченому ОСОБА_6 29.01.2016 року було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Так, на виклик обвинуваченого ОСОБА_6 до суду на 06 квітня 2016 року, останній не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим судом було відкладено розгляд підготовчого судового засідання до 11 квітня 2016 року.

11 квітня 2016 року явку обвинуваченого до суду також не було забезпечено, з огляду на що, судом оголошено примусовий привід ОСОБА_6 на 15 квітня 2016 року, який не був виконаний працівниками поліції.

15 квітня 2016 року ОСОБА_6 повторно було оголошено примусовий привід на 26 квітня 2016 року, який також не був виконаний працівниками поліції, як і привід на 10 травня 2016 року.

Отримані судом рапорти працівників поліції, за наслідками виконання ухвал суду про привід ОСОБА_6 , містять відомості про те, що ОСОБА_6 не проживає за місцем, зазначеним в обвинувальному акті з 13.03.2016 року (а.кп.28) та свідчать про неточність даних щодо місця проживання обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначений перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, що підтверджується результатами застосованих судом заходів, направлених на виявлення фактичного місцезнаходження обвинуваченого та доставку його до суду.

При цьому вказана невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, за обов`язковою участю обвинуваченого провести підготовче судове засідання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною, а рішення суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_6 прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України є обґрунтованим і законним, а тому підстав для скасування судового рішення не має.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції повинен був оголосити розшук ОСОБА_6 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, суд не уповноважений приймати таке рішення на стадії підготовчого провадження. При цьому, прокурор, в обґрунтування своїх вимог про необхідність зупинення підготовчого провадження та оголошення ОСОБА_6 в розшук зі стадії підготовчого провадження, посилається на вимоги ст.335 КПК України, якою регламентовано порядок зупинення судового провадження.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд не визначив строку на усунення недоліків, апеляційний суд відхиляє, оскільки такий повинен відповідати засаді розумного строку.
Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність та необгрунтованість судового рішення є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 для усунення виявлених недоліків є законною та обґрунтованою, тому підстав для скасування зазначеної ухвали суду та для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року, про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0000451, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, прокурору для усунення недоліків та встановлення дійсного місця проживання чи перебування обвинуваченого без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4