Справа №487/3800/15-к 19.09.2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0001264 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 1 липня 2016 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок Заводського районного суду м. Миколаєві від 01.07.2016р. скасувати. Направити справу на новий судовий розгляд.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь науково-дослідницького експертного криміналістичного центру МВС України 307.20грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вказує, що оперативна закупка відбувалася з порушенням норм КПК України, а тому він не вважає оперативну закупку доказом вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Вважає, що кримінальна справа проти нього була сфабрикована.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, знаходячись в невстановленому місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи ОСОБА_5 незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, в перерахунку на суху речовину не менше 2,87 грам, з метою подальшого збуту.

В подальшому, 20.03.2015 року в ході проведення оперативної закупки о 15-36 годин, знаходячись на перехресті вул. Комсомольська та вул. Чкалова в м. Миколаєві ОСОБА_5 незаконно збув ОСОБА_7 вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс за грошову винагороду в розмірі 150 гривень.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а рівно незаконний збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

Визнаючи ОСОБА_5 винним, суд послався на наступні докази: витяг з кримінального провадження №0001264 від 09.03.2015 року, в якому вказано, що працівниками СБНОН Заводського РВ ММУ отримана інформація проте, що ОСОБА_5 займається збутом наркотичного засобу канабісу; рапорт начальнику Заводського РВ ММУ від 09.03.2015 року щодо наявності інформації збуту наркотичного засобу канабісу, ОСОБА_5 , який мешкає з адресою: АДРЕСА_1 ; клопотання начальника СВ Завосдького РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_8 від 12.03.2015 року про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи, які тимчасово обмежують права людини, для контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки щодо ОСОБА_5 ; ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 13.03.2015 року про надання дозволу до 12.04.2015 року на проведення негласних слідчих дій аудіо - відео контроль розмов або інших звуків, рухів та дій ОСОБА_5 , під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу, за місцем його перебування у публічно доступних місцях м. Миколаєва; протокол помітки ідентифікаційних засобів від 20.03.2015 року щодо помітки грошових коштів в сумі 150 грн. купюрами номіналом 100 грн. і 50 грн.; протокол огляду покупця ОСОБА_7 від 20.03.2015 року, у якого в його речах та взутті крім мобільного телефону марки Соні Еріксон, портсигара з цигарками, інших сторонніх предметів не виявлено та після огляду ОСОБА_9 вручені для оперативної закупки грошові кошти в сумі 150 грн. купюрами номіналом 100 грн. і 50 грн.; рапорт начальнику Заводського РВ ММУ від 20.03.2015 року щодо проведення 20.03.015 року о 15-36 год. на перехресті вул. Комсомольська та Чкалова ОСОБА_7 . Оперативної закупки канабісу приблизно 5 гр. За 150 грн. у ОСОБА_5 ; постанову про проведення контролю за вчиненням злочину від 12.03.2015 року щодо доручення начальнику відділу СВ Заводського РВ ММУ в рамках кримінального провадження 300011264 від 09.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_5 31 канабісу на суму 150 грн. з витратою грошових коштів, без затримання особи.; протокол про результати контролю за вчинення злочину від 20.03.2015 року, згідно якого 20.03.2015 року в кабінеті №10 Заводського РВ ММУ для проведення негласної слідчої дії в формі оперативної закупки канабісу у ОСОБА_5 , в присутності двох понятих була проведена помітка грошових коштів в сумі 150 грн. купюрами номіналом 100 грн. і 50 грн.; висновок експерта № 524 від 23.03.2015 року, згідно якого надана на експертизу речовина рослинного походження є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса наданого на експертизу канабісу -3,163 г, у висушеному стані -2,87 г.

Призначаючи ОСОБА_5 міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вичиненого ним злочину який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на профілактичному обліку в ОНД з 08.08.2008 року з діагнозом: зловживання канабіноїдами, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими судом та наведеними у вироку доказами.
Суд першої інстанції вірно обґрунтував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, отриманими під час проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій доказами.

Так, суд першої інстанції взяв до уваги дані протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 20.03.2015 року, із якого вбачається, що для проведення негласної слідчої (розшукової) дії в формі оперативної закупки канабісу у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 були вручені помічені гроші в сумі 150 грн.. Після чого, закупник прибув на перехрестя вулиць Чкалова і Комсомольська, де зустрівся з ОСОБА_5 , якому передав гроші на закупку канабіс, після чого отримав від останнього паперовий згорток з речовиною зеленого кольору рослинного походження в подрібненому виді , який добровільно видав працівникам міліції в присутності двох понятих. Паперовий згорток з речовиною зеленого кольору рослинного походження був прошитий та опечатаний печаткою №1.

Даними висновку експерта № 524 від 23.03.2015 року підтверджено, що надана на експертизу речовина рослинного походження є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса наданого на експертизу канабісу становить 3,163 г, у висушеному стані -2,87 г.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався у вироку на покази свідка зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 із яких вбачається, що він знайомий з ОСОБА_5 з 2007 року. В 2015 році, він дізнавався від знайомого, що Дядюра продає наркотики. Після чого він звернувся до свого родича, який працює в Заводському РВ ММУ та останній направив його до оперуповноваженого СБНОН Заводського РВ ММУ. Через деякий час, а саме 20.03.2015 року, під контролем правоохоронних органів, на перехресті вулиць Чигрина та Комсомольська, він придбав У ОСОБА_5 канабіс, який знаходився у паперовому згортку, який добровільно видав працівникам міліції.

Також судом першої інстанції були взяті до уваги дані протоколу від 20.03.2015 року , згідно якого на підставі постанови від 12.03.2015 р. були помічені грошові кошти в сумі 150 грн. купюрами номіналом 100 грн. і 50 грн. для проведення оперативної закупки наркотичного засобу канабісу у ОСОБА_5 і ці гроші були вручені особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , який був оглянутий і при ньому сторонніх предметів не було виявлено, що підтверджується даними протоколу огляду від 20.03.2015 р.

Оцінивши наведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України та вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 307 КК України.

При перевірці доводів обвинуваченого щодо недопустимості наведених у вироку доказів, апеляційний суд виходив з наступного.

У відповідності із вимогами ч.1, ч.2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий прокурор слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Виходячи із змісту ч.1,2 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

?

Відповідно до вимог ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Крім того, у вказаній статті визначений перелік діянь, які суд під час будь-якого судового розгляду зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод.

На думку апеляційного суду протокол щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії - оперативної закупки від 20.03.2015 року обґрунтовано використаний в доказуванні, оскільки містить в собі фактичні дані, які мали суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочинів по даному кримінальному провадженню.

Вказані докази є допустимими, оскільки в протоколі зазначено про надання дозволу на проведення оперативної закупки наркотичного засобу саме у ОСОБА_5 на підставі постанови прокурора від 12.03.2015 року та ухвали слідчого судді апеляційного суду Миколаївської області №1080від 13.03.2015 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 в суді першої інстанції підтвердив факт збуту ним наркотичного засобу канабісу своєму знайомому 20.03.2015 року.

Судом першої інстанції досліджені докази, отримані у передбаченому КПК України порядку в результаті слідчих дій, на підставі яких судом були встановлені обставини незаконного придбання зберіганням та збуту наркотичного засобу канабісу особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_7 ОСОБА_5 .

Тому доводи обвинуваченого про порушення вимог кримінального процесуального закону при проведенні досудового розслідування та отриманні доказів є безпідставними і необґрунтованими.

При вивченні матеріалів кримінального провадження апеляційний суд не вбачає суттєвих порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законний, обґрунтований та справедливий вирок.

З огляду на наведене, підстав для скасування вироку суду першої інстанції з мотивів, на які вказував обвинувачений, апеляційний суд не вбачає.

Визначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у відповідності із вимогами ст. 65 КК України врахував вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який характеризуються посередньо, не працює, зловживає канабіоїдами, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Врахувавши вищенаведене, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_5 основне покарання в межах санкції інкримінованого йому злочину та передбачене ч.2 ст. 307 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке є обов`язковим, оскільки встановлено, що діяв він з корисливих спонукань.

Суд вважає, що призначене ОСОБА_5 , покарання за своїм видом та розміром відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та особі обвинуваченого і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на наведене апеляційна скарга обвинуваченого є необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а вирок суду є законним, обґрунтованим, який слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 532 КПК України,апеляційний суд -
постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 1 липня 2016 року відносно ОСОБА_5 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді