Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1818/16-к
Провадження № 1-кп/376/131/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2016 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження № 0000462 по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ашхабад, Республіка Туркменістан, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, на утримані двоє малолітніх дітей, судимого, 07.06.2010 року Сквирським районним судом Київської області за ст.307, ч.2 КК України до п`яти років позбавлення волі, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.06.2014 року, звільнений від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію 2014 року»;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2016 року, близько 13 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що їхні дії залишаються непоміченими власником та сторонніми особами, шляхом відкривання запираючого пристрою, у вигляді металевого засуву, на вхідній хвіртці, зайшли до огородженої периметровим парканом території приватного домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 та використовується останнім як дачний будинок, де продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на незаконне збагачення, таємно, вчинили крадіжку брухту чорного металу, який хаотично зберігався на території подвір`я даного домоволодіння, загальною вагою 150 (сто п`ятдесят) кілограм, вартістю, згідно довідки виданої Білоцерківським цехом ТОВ «УКР МЕТ-ЦЕНТР», 2 (дві) гривні за один кілограм.

Викрадений металобрухт ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завантажили до салону легкового автомобіля марки «ВАЗ-2106», р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та яким керував ОСОБА_4 і зникли з місця вчинення злочину та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Незаконними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріального збитку на загальну суму 300 (триста) гривень.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачені в судовому засіданні повністю визнали вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин зазначених в обвинувальному акті.

В зв`язку з викладеним відповідно до ч.3 ст.469 Кримінального процесуального кодексу України у даному кримінальному провадженні (приватне обвинувачення) може бути укладена угода про примирення між обвинуваченими та потерпілим.

Під час досудового розслідування 27 вересня 2016 року укладено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на підставі ст.471 КПК України.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена потерпілим та обвинуваченими угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Відповідно до статей 471, 472 КПК України, сторони узгодили міру покарання не виходячи за межі загальних засад призначення покарання встановлених КК України.

Перед затвердженням угоди про примирення, суд згідно з вимогами ч.5-6 ст.474 КПК України з`ясував, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розуміють права, надані їм законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, порядок відшкодування завданої шкоди. Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним. Судом, також роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про примирення для обвинувачених є обмеження права на оскарження вироку та відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, в тому числі права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь, а для потерпілого - обмеження права оскарження вироку та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Перед затвердженням угоди про примирення, суд згідно з вимогами ч.5 ст.474 КПК України з`ясував, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Судом роз`яснено, що відповідно до ч.3 ст. 394, ч.3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченими може бути оскаржений в апеляційному порядку, а після його перегляду в апеляційному порядку, в касаційному порядку: обвинуваченими, їх захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною 6-7 статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Дослідженням даних про особи обвинувачених встановлено, що вони позитивно характеризуються.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених, суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Сторони узгодили покарання обвинуваченим за вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме: ОСОБА_4 у вигляді двох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік, та згідно п.п 2,3,4 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції; ОСОБА_5 у вигляді одного року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік, та згідно п.п 2,3,4 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст. 474 КПК України підстав для відмови у їй затвердженні, суд вважає за необхідне угоду про примирення затвердити.

Речовий доказ передати за належністю.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Обвинуваченим запобіжний захід не обирався

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-374, 469-475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 вересня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому та визнаному обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік.

ОСОБА_5 , визнати винним у пред`явленому та визнаному обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ «2106», д.н.з. НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_7 .

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення має право звернутись до Сквирського районного суду Київської області, який затвердив угоду, з клопотання про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1