Код суду 233 Справа № 233/3677/16-к
Вирок
Іменем України
05 серпня 2016 року. Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, одружена, не судима, працює сторожем у готелі «Восток», зареєстрована та фактично проживає по АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.15, ч.1ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
6 липня 2016 року, приблизно о 8 годині 00 хвилин, у ОСОБА_5 , яка перебувала на своєму робочому місці в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 , та достовірно знала, що в кімнатах АДРЕСА_3 та в приміщенні туалету, розташованого на другому поверсі зазначеної будівлі, знаходяться металеві батареї для опалювання, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме трьох металевих батарей на 4, 6 та 10 секцій.
В цей же день, у ранковий час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, ввела в оману свого чоловіка ОСОБА_7 , який прийшов до неї за місцем роботи, де сказала останньому, що представник власника готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 дозволила їй зрізати та забрати металеві батареї на 4, 6 та 10 секцій, та їй потрібна його допомога. Після цього, 6 липня 2016 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , будучи впевненим у правомірності своїх дій, повторно прийшов до вказаного готелю з метою зрізати три батареї, на які вказала ОСОБА_5 . Перебуваючи у приміщенні готелю, ОСОБА_7 за допомогою пилки для металу (ножівки) відділив металеву батарею на 6 секцій, вартістю 216грн.00коп. з приміщення кімнати № 13, металеву батарею на 4 секції вартістю 144грн.00коп. з приміщення туалету на другому поверсі та частково відділив металеву батарею на 10 секцій вартістю 360грн.00 коп. в кімнаті № 16 від системи централізованого опалювання готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та попрямував до дому.
6 липня 2016 року, приблизно о 15 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 разом з раніше не знайомим йому ОСОБА_8 повернулися до приміщення готелю з метою перенести відділені від системи централізованого опалювання батареї та завершити відділення від системи централізованого опалення металевої батареї в кімнаті АДРЕСА_4 . За допомогою металевого візку ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 перевезли металеву батарею на 4 секції з приміщення кімнати № 13 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до квартири ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , після чого повернулись до готелю, звідки з номеру 13 забрали металеву батарею на 6 секцій і також намагались перевезти її до квартири ОСОБА_5 , але біля будинку АДРЕСА_5 були виявлені працівниками Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області. Тобто злочин не було завершено, оскільки ОСОБА_7 не було вчинено всіх дій, які вважались ОСОБА_5 необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки злочинним наміром охоплювалось викрадення трьох металевих батарей з кімнат №13, №16 та з приміщення туалету, а фактично відділено від системи опалення готелю та вивезено лише дві.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна на загальну суму 720грн.00 коп., що належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3ст.15, ч.1ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Згідно цієї угоди представник потерпілого ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваної за ч.3ст.15, ч.1ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, наявність та розмір шкоди, завданої потерпілому, яка фактично відшкодована, при цьому підозрювана ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію її дій за ч.3ст.15, ч.1ст.185 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке підозрювана ОСОБА_5 повинна понести за вчинене нею кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850грн.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені представнику потерпілого та підозрюваній.
Розглядаючи в порядку, встановленому п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про примирення покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Представник потерпілого ОСОБА_4 у судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею і підозрюваною ОСОБА_5 та призначити останній узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердила, що їй роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення угоди та обмеження її права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні також просила суд вказану угоду, укладену між нею та представником потерпілого затвердити і призначити їй узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою заходи. При цьому обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.15, ч.1ст.185 КК України, в обсязі оголошеної їй підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, крім того зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
При вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст.15, ч.1ст.185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, відповідно до вимог ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваною є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені в ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Крім того, представник потерпілого ОСОБА_4 , в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать вимогам закону, інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст. 65 КК України.
Виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.15, ч.1ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 25 липня 2016 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, представнику потерпілого та засудженій.
Суддя