Справа № 524/2153/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Автозаводського районного суду

міста Кременчука кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, що має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, одруженого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.07.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 26.11.2015 року о 23-00 год, перебуваючи біля ТРЦ «Європа», що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул.. Соборна, 7, діючи з прямим злочинним умислом, достовірно знаючи, що в правій кишені потерпілої ОСОБА_5 знаходяться грошові кошти в сумі 4000 гривень, відкрито заволодів майном потерпілої, витягнувши з правої кишені її штанів грошові кошти в сумі 4000 гривень. Грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Потерпілим від злочину є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час підготовчого судового засідання між обвинуваченим і потерпілою було досягнуто угоди про примирення, у зв`язку з чим відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України розгляд угоди проведений судом під час підготовчого судового засідання.

Угоду про примирення укладено 22 квітня 2016 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з другого боку, згідно з умовами якої обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому діяння, в повному обсязі відшкодував потерпілій матеріальну шкоду, завдану злочином. Сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.186 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, враховуючи положення ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.07.2014 року, виконувати окремо.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю.

Судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України судом перевірено відповідність вказаної угоди про примирення вимогам кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, та встановлено, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не виходять за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, з урахуванням положень статей 53, 65 КК України, при укладенні угоди враховано вимоги ст. 469 КПК України, її зміст відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.07.2014 року обвинувачений засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 71 КК України та призначити обвинуваченому покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком, ухваливши відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України рішення про самостійне виконання цих покарань, що також є умовою угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити вказану угоду про примирення.

Процесуальні витрати у кримінальному провадження відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК,суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 22 квітня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.07.2014 року, виконувати окремо від покарання, призначеного цим вироком.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд м. Кременчука:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий: ОСОБА_1