Справа № 381/3852/16-к Головуючий у І інстанції Ковалевська
Провадження № 11-сс/780/548/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 09.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
09 листопада 2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001891 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2016 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_8 на тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 06.12.2016 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Так, думка суду першої інстанції про те, що застосування тримання під вартою до ОСОБА_8 є недоцільним та не співмірним із обставинами, що стали підставою для подачі клопотання про зміну запобіжного заходу, є хибною. При винесенні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 легковажно віднісся до покладених на нього обов`язків (особистого зобов`язання), належних висновків не зробив та вчинив інше кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України. Крім того, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Вище викладене свідчить, що запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою не зможе у повній мірі запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,5 ч.1 ст.177 КК України.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор Фастівської місцевої прокуратури Київської області зазначає, що 01.11.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення №00002023 від 29.10.2016 року, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, відповідно до якої 28.10.2016 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, зайшов до приміщення дитячого навчального закладу №5 «Сонечко», за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Мічуріна, 24, де перебували працівники дитячого закладу та вихованці віком до 6 років. ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що він перебуває у приміщенні навчального закладу, діючи з прямим умислом, який направлений на хуліганські дії, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, нахабністю, грубістю та брутальністю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, під час перебування в громадському місці, почав принижувати гідність працівників закладу із застосуванням фізичного насильства до завідуючої дитячим навчальним закладом ОСОБА_9 , яку штовхнув правою рукою в груди. Остання від удару впала на стіл. В подальшому ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в праву сторону щелепи обличчя, при цьому погрожуючи фізичною розправою як ОСОБА_9 , так і іншим працівникам закладу освіти, якщо вони не віддадуть йому його дочку ОСОБА_10 . Після того, як ОСОБА_9 в результаті удару не змогла чинити опір ОСОБА_8 , останній силоміць забрав дочку та потягнув її на вулицю, не одягнувши на неї верхнього одягу. Із огляду на це, застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зміг запобігти вчиненню підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Крім того, 03.11.2016 року було об`єднано кримінальні провадження №0001891 від 27.09.2016 року та №0002023 від 29.10.2016 року та продовжено строки досудового розслідування до 3 місяців, тобто до 06.12.2016 року, включно.

Також, 04.11.2016 року слідчим суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області було задоволено клопотання слідчого СВ Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 , згідно матеріалів досудового розслідування №0001891 від 27.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 05.07.2016 року близько 21 години 30 хвилин він, перебуваючи у громадському місці, на перехресті вулиць Льва Толстого та Садової в м. Фастові, Київської області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою грубого порушення громадського порядку, діючи з прямим умислом, який направлений на хуліганські дії, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі під час перебування в громадському місці, керуючи вантажним автомобілем марки «ГАЗ-3307 ЗНГ» д.н.з. НОМЕР_1 , заїхав на тротуар неподалік перехрестя вулиць Льва Толстого та Садової, де перебували перехожі, в тому числі малолітні діти, чим порушив громадський спокій, нормальні умови пересування і вечірнього відпочинку перехожих.

В подальшому ОСОБА_8 продовжуючи свої неправомірні дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вийшов з автомобіля. Тримаючи в руках призначений для тренувальної стрільби револьвер «ALFA 420», почав погрожувати його застосуванням, перехожим, які зробили йому зауваження, чим викликав побоювання перехожих за своє життя та здоров`я.

07.09.2016 року в кримінальному провадженні №0001891 від 27.09.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

30.09.2016 року відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці.

01.11.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

02.11.2016 року в кримінальному провадженні №0001891 від 27.09.2016 року, винесено постанову про зміну кваліфікації дій ОСОБА_8 із ч.1 ст. 296 КК України на ч.4 ст. 296 КК України.

03.11.2016 року в кримінальному провадженні №0001891 від 27.09.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про змінену підозру за ч.4 ст. 296 КК України.

У клопотанні про заміну запобіжного заходу слідчий СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУНП в Київській області ОСОБА_7 просив змінити запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою строком на 30 діб. Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилався на те, що ОСОБА_8 , легковажно віднісся до покладених на нього обов`язків (особистого зобов`язання), належних висновків не зробив та вчинив інше кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України. Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2016 року, запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання змінено на цілодобовий домашній арешт строком до трьох діб, а саме до закінчення строку досудового розслідування кримінального провадження №0001891 від 27.09.2016 року (до 06 листопада 2016 року 00:00 год., включно). Дане рішення мотивоване тим, що згідно повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 01.11.2016 року, останній підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Зазначена подія відбувалася в денний час доби. 03.11.2016 року ОСОБА_8 вручено змінене повідомлення про підозру у вчиненні хуліганських дій, що виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмету спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.298 КК України. Зі змісту повідомлення про підозру від 01.11.2016 року та 03.11.2016 року, вбачається, що розбіжність у них становить лише кваліфікація. У зв`язку із тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (ч.4 ст.296 КК України), за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, на шлях виправлення не став та вчинив аналогічне за своїм складом кримінальне правопорушення (ч.1 ст.296 КК України), слідчий суддя прийшов до висновку про застосування до ОСОБА_8 цілодобового арешту, оскільки тримання під вартою є недоцільним та не співмірним із обставинами, що стали підставою для подачі клопотання про зміну запобіжного заходу. На думку слідчого судді, саме цілодобовий домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КК України.

Згідно положення ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано врахувавши наявні у провадженні докази прийшов до переконання про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є такими що не містять об`єктивних доказів. Так, в клопотанні не наведено будь-яких обґрунтованих даних про намагання підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, останній має постійне місце реєстрації та проживання, малолітню дочку ОСОБА_10 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає вимоги прокурора про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необґрунтованими.

На момент розгляду клопотання слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0001891 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, строк досудового розслідування кримінального провадження №0001891 від 27.09.2016 року закінчувався 06 листопада 2016 року.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскільки строки досудового розслідування зазначені у клопотанні про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0001891 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, вже закінчилися 06.11.2016 року, а суд апеляційної інстанції може перевірити лише законність клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 та ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2016 року, колегія суддів вважає вимоги прокурора про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 06.12.2016 року, незаконними.

Таким чином, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

Керуючись ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :
Апеляційну скаргу прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2016 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0001891 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України залишити без зміни.

Головуючий:
Судді: