11-кп/775/370/2016(м)
263/3749/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000145 від 11 січня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Батагай Верхоянського району Якутії, Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:

1) 24 березня 1989 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч.1 ст. 141КК України (в редакції 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

2) 10 червня 1993 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч.3 ст.81, ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 23 жовтня 1996 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 р.) до 2 років позбавлення волі;

4) 25 березня 1998 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст.140, ч.1 ст.145 КК України (в редакції 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

5) 10 квітня 2001 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення волі;

6) 02 квітня 2014 р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 квітня 2014 року у виді 3 років позбавлення волі, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 184,14 грн.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 07 січня 2016 року приблизно о 15.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщені будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з раніше знайомим ОСОБА_8 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, а саме через підозру статевих зносин ОСОБА_8 зі співмешканкою ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , маючи на меті умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, стоячи перед потерпілим, який сидів на дивані, та утримуючи в одній з рук кухонний ніж, а в іншій молоток, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, суспільну небезпечність їх наслідків, завдав спочатку не менше ніж 9-ти ударів вказаним ножем в область поперекової частини тулуба зліва, після чого відразу ж наніс не менше ніж 16 ударів молотком в область голови останнього.

Внаслідок дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: 16-ти забитих ран лівої тім`яно - скроневої області, забитої рани області лівої брови, багатоуламкового перелому кісток склепіння, основи черепа, кісток лицьового скелета, грубого руйнування речовини головного мозку, дев`яти колото-різаних поранень поперекової ділянки зліва з пошкодженням селезінки, лівої нирки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як тих, що призвели до смерті.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок: відкритої черепно-мозкової травми: 16-ти забитих ран лівої тім`яно-скроневої області, забитої рани області лівої брови, багато- уламкового перелому кісток' склепіння, основи черепа, кісток лицьового скелета, грубого руйнування речовини головного мозку.

Переконавшись, що ОСОБА_8 від завданих ушкоджень загинув, ОСОБА_7 вказаним ножем відразу ж відрізав статевий орган потерпілого та викинув його у піч, спаливши його у вогнищі. Після чого твердо усвідомлюючи наслідки правової відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину, маючи на меті наміри приховати сліди злочину, за допомогою сокири розчленував тіло загиблого, відтявши йому обидві кисті рук, обидві частини ніг та голову, сховав вказані частини тіла за місцем свого мешкання.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , надав апеляційну скаргу.

Не оспорюючи та не заперечуючи обставин вчинення кримінального правопорушення, кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду щодо обвинуваченого в частині призначення покарання змінити, врахувати, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 вчинення ним злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаними аморальними діями потерпілого ОСОБА_8 , призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.115 КК України із застосуванням положень ст.71 КК України, шляхом часткового складання невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 квітня 2014 року та остаточно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник послався на те, що судом першої інстанції не враховано, як обставину, що відповідно до п.7 ч.1 ст.66 КК України, пом`якшує покарання, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного аморальними діями потерпілого. Вказана обставина не є кваліфікуючою ознакою складу злочину, а є саме такою, яка пом`якшує покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника в інтересах обвинуваченого, який просив вирок суду змінити, шляхом пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, врахувати, як обставину, що пом`якшує покарання - вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного аморальними діями потерпілого ОСОБА_8 , прокурора, який відстоював законність і обґрунтованість судового рішення та просив його залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого - без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви і підстави його ухвалення.

Частиною першою статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні й детально викладеними у вироку доказами і в апеляційному порядку не оскаржені.

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не врахував, як обставину, що пом`якшує покарання вчинення ним злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного аморальними діями потерпілого ОСОБА_8 є необґрунтованими, а його твердження про те, що у мотивувальній частині вироку суду відсутні посилання на ст.ст.66,67 КК України при викладанні обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання і через це, на його думку, судом постановлено надто суворий вирок, є безпідставними.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , повною мірою врахував тяжкість вчиненого злочину, а також дані про особу винного, який раніше мав судимості, негативно характеризується за місцем проживання, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд визнав обставиною, що обтяжує покарання скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, а обставини що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття.

Твердження захисника, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного аморальними діями потерпілого ОСОБА_8 не ґрунтується на матеріалах справи.

Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_7 в момент досліджуваної ситуації не знаходився у стані вираженого емоційного збудження та емоційної напруги, у стані фізіологічного афекту чи стані вираженої емоційної напруги, стресу, фрустрації, які б суттєвим чином вплинули на його поведінку. У період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_7 у стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії керувати ними. У вказаний період часу знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння.

Факт скоєння злочину ОСОБА_7 під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного аморальними діями потерпілого, не найшов свого підтвердження під час досудового та судового слідства, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні такі дані.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_7 за наслідками розгляду кримінального провадження судом першої інстанції цим вимогам закону відповідає.

Разом з тим, до обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно застосувати вимоги ч. 5 ст. 72 КК України.

Нормою редакції ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в Законі України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У випадку з`ясування апеляційним судом під час перегляду кримінального провадження наявності підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами, визначеними у ч. 5 ст.72 КК України (у редакції Закону), слід застосовувати її положення, зазначивши в резолютивній частині судового рішення окремим пунктом про таке зарахування.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання утримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області із розрахунку один день ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Інших обставин, які б пом`якшували обвинуваченому покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчинених злочинів в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання утримання під вартою в Маріупольському слідчому ізолятору УДПтС України в Донецькій області, з дня затримання, тобто з 12 січня 2016 року по 27 липня 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду Донецької області набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2