Яготинський районний суд Київської області
Справ № 1-147/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року Яготинський районний суд

Київської області в складі:

головуючого Бугіль В.В.,

при секретарі Моргун О.В.,

за участю прокурора Лещенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, не працюючий, раніше не судимий в злочині передбаченому ст. 164 ч. 1 КК України,

Встановив:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду грошових коштів (аліментів).

Злочин вчинений при таких обставинах.

Так, 23.11.2005 року, Яготинський районний суд Київської області прийняв рішення про стягнення щомісячно із ОСОБА_1, аліментів на користь ОСОБА_2, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 частини доходу відповідача але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з 04.11.2005 року та продовжувати до повноліття дітей.

Однак, ОСОБА_1 не бажаючи виконувати обовязки, що покладені на нього законом, на протязі тривалого часу, тобто з листопада 2005 року по 01.08.2010 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду грошових коштів (аліментів) на утримання дітей.

В період з 16.11.2005 року по 01.03.2006 року, з 20.10.2006 року по 30.12.2006 року та з 06.02.2007 року по 07.03.2007 року ОСОБА_1 працював, але про своє місце роботи відділ виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області не повідомляв, на обліку в Яготинському районному центрі зайнятості, як такий, що підшукує роботу не перебував, відомостей про місце своєї роботи ДВС не надавав, аліменти не сплачував. Заборгованість по аліментам, станом на 01.08.2010 року, становить 21388 грн. 42 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_1, вину у вчиненні злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду грошових коштів (аліментів) за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив. Просив не позбавляти його волі та врахувати, що більше такого не повторить, а також те, що працевлаштується на роботу, та буде сплачувати грошові кошти на утримання дітей.

Підсудний ОСОБА_1, та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки він вину визнає і факт вчинення злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду грошових коштів (аліментів) на утримання дітей не заперечує, та їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст. ст. 299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_1, за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду грошових коштів (аліментів) на утримання дітей, його винність доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

Дії підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду грошових коштів (аліментів) на утримання дітей.

При призначенні покарання ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1, судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного, що він позитивно характеризується за місцем проживання, що підсудний як особа втратив ступінь суспільної небезпечності, що істотно знижує тяжкість вчиненого, він визнав свою вину, зобовязався влаштуватися на роботу та сплати усі кошти, на утримання дітей. Тому, суд приходить до висновку, про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у вигляді штрафу на користь держави.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілою по справі ОСОБА_2 заявлено цивільний позов до підсудного про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Відповідно позовної заяви, позивачка вказала, що 23 листопада 2005 року Яготинський районний суд Київської області вирішив стягувати щомісячно, із ОСОБА_1, аліменти на користь ОСОБА_2, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 частини доходу. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 04.11.2005 року до повноліття дітей.

Однак, ОСОБА_1 не бажаючи виконувати обовязки, що покладені на нього законом, на протязі тривалого часу, тобто з листопада місяця 2005 року по 01 серпня 2010 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду грошових коштів (аліментів), на утримання дітей. Заборгованість по аліментам, станом на 01 серпня 2010 року становить 21388 гривень 42 копійки. Просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь 21 388, 42 грн., матеріальної шкоди та 30000 гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ст. 28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі предявити до обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом із кримінальною справою.

Частинами 1, 4 статті 174 ЦПК України вказано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову, та відповідно позов підлягає до задоволення.

Судових витрат по справі не має.

Речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишити - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 21388 (двадцять одну тисячу триста вісімдесят вісім) гривень 42 копійки матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскарженим до судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Яготинського районного суду Київської області на протязі 15 днів з часу проголошення.

Суддя Бугіль В.В.