АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/1303/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/420/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2016 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

апелянтів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , представника власників ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 22 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора, накладено арешт на майно у вигляді речей і документів, які вилучені під час проведення обшуку 18.03.2016 року за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 ; за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 та за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 .

Як зазначено в ухвалі, до Балаклійського РВ ГУ МВС України в Харківській області 19.11.2014 року з заявою про вчинений злочин звернулась ОСОБА_11 , яка повідомила про те, що невстановлені працівники організації підрядчика, який виконував роботи по ремонту автомобільних доріг в м. Балаклія Харківської області, діючи за попередньою змовою з невстановленими посадовими особами місцевого самоврядування привласнили бюджетні кошти, які виділялись на проведення вказаних ремонтних робіт.

В той же день відомості про вказаний злочин внесені до ЄРДР за № 0001729 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Також, 27.02.2015 року до Балаклійського РВ ГУ МВС України в Харківській області з Управління СБ України в Харківській області надійшли матеріали щодо порушення чинного законодавства службовими особами ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Східбуд», а саме про те, що впродовж 2013-2014 років невстановлена службова особа працівник вказаного товариства, яке зареєстроване в м. Харкові при виконанні робіт з ремонту автомобільної дороги місцевого значення, яка проходить по вул.. Леніна в м. Балаклія, допустила розтрату виділених на це бюджетних грошових коштів, чим спричинила державі матеріальний збиток.

В той же день відомості про вказаний злочин внесені до ЄРДР за № 0000305 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

19.02.2016 року матеріали кримінальних проваджень були об`єднані в одне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за № 0001729.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя послався на те, що 19 березня 2016 року органом досудового розслідування речі і документи, вказані в клопотанні прокурора (а.с. 1-5) були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001729 слідчий суддя прийшов до висновку, що вбачається наявність усіх належних правових підстав для накладення арешту на вказані речі, оскільки вбачаються підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а незастосування арешту може призвести до їх втрати, що може перешкодити досягненню завдань кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту та зобов`язати слідчого Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 повернути йому незаконно вилучене під час обшуку належне майно, на яке необгрунтовано накладено арешт.

ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту та зобов`язати слідчого Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 повернути йому вилучене під час обшуку майно: особисті блокноти, заяву на відправлення коштів, податкові накладні та рахунки, графічні зображення та фото будинку, копію акту.

ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту та зобов`язати слідчого Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 повернути йому та його дружині ОСОБА_13 незаконно вилучене під час обшуку майно, на яке необгрунтовано накладено арешт.

Апеляційні скарги обґрунтовують тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апелянтів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та їх представника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги та наполягали на їх задоволенні, прокурора, що заперечував проти апеляцій, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання слідчого про арешт майна, вилучене майно вдіповідає критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, також вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження , в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші , цінності та інші речі , набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст.170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч.2 ст. 170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування , виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє прокурора та слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст. 170 КПК України.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.

Посилання апелянтів на порушення слідчим суддею ст.ст.98,167,170,171,173 КПК України таким чином спростовуються судовими матеріалами.

Апелянтами при викладенні доводів апеляції не враховано зміни до ст.170 КПК України що вступили в силу 29.02.2016 року та те, що слідчий суддя при винесенні ухвали від 22 березня 2016 року щодо накладення арешту на майно керувався новою редакцією статті.

За таких обставин посилання на узагальнення ВССУ судової практики від 7.02.2014 року що стосується застосування норм КПК України до внесення згаданих змін необгрунтоване.

Судова колегія акцентує увагу апелянтів, що вони в апеляційних скаргах просили наступне.

- ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту та зобов`язати слідчого Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 повернути йому незаконно вилучене під час обшуку належне майно, на яке необгрунтовано накладено арешт.

- ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту та зобов`язати слідчого Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 повернути йому вилучене під час обшуку майно: особисті блокноти, заяву на відправлення коштів, податкові накладні та рахунки, графічні зображення та фото будинку, копію акту.

- ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту та зобов`язати слідчого Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 повернути йому та його дружині ОСОБА_13 незаконно вилучене під час обшуку майно, на яке необгрунтовано накладено арешт.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 403 КПК України лише до початку апеляційного розгляду, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її. Даним правом апелянти не скористалися.

Більш того, в апеляційних скаргах ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зазначають, що зі змісту ухвали суду про накладення арешту на вилучене майно не зрозуміло, яке саме відношення до кримінального провадження мають фізичні особи ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та інші, юридичні особи ТОВ «НВО «Східбуд», ТОВ НДПІ «Східбудпроект», ТОВ «Уніка-буд», ПП «Укрросконтрактбуд», ПП «Донремсервіс» тощо, на вилучене майно яких накладений арешт ухвалою від 22.03.2016 року.

Між тим, дане твердження свідчить про те, що не все майно та документи, на які накладено арешт по місцям проживання апелянтів належить їм особисто.

Таким чином з апеляційних скарг не можливо ідентифікувати належність всього арештованого майна та документів саме особам, які подали апеляційні скарги.

ОСОБА_7 , зокрема, ставив питання про повернення арештованого майна, що належить його дружині і в присутності своєї дружини надав судовій колегії документи, що підтверджують право власності на арештоване майно дружини.

В судовому засіданні ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_13 , було розяснено, що відповідно до чинного КПК питання про скасування арешту майна має право ставити його законний власник яким є дружина ОСОБА_7 , що не подавала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді.

В судовому засіданні ОСОБА_9 надав на огляд судовій колегії докумнти, що посвідчують право власності на комп`ютерну техніку, що була вилучена у нього під час обшуку за місцем мешкання.

Однак, наявність права власності не спростовує обгрунтованість клопотання про накладення арешту та вірність висновків слідчого судді щодо накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку.

Більш того, відповідно до матеріалів судової справи (а.с. 25-28), слідчим 19 березня 2016 року було винесено постанову про визнання майна, вилученого під час обшуків, речовими доказами по кримінальному провадженню.

Судова колегія зазначає, що так як апелянти стверджують, що не все майно, вилучене під час обшуку, їх належить, то відповідно до чинного законодавства ставити питання про скасування арешту на майно наділені його власники, які вправі скористатись цією можливістю самостійно.

Посилання на незаконність ухвали слідчого судді від 17.03.2016 року щодо надання дозволу на проведення обшуку, судова колегія вважає безпідставним, оскільки жоден з учасників процесу в апеляційному порядку її не оскаржував і вона не є предметом апеляційного оскарження.

Посилання апелянтів на те, що слідчий суддя у вступній частині ухвали вказав про надходження клопотання слідчого, а в мотивувальній клопотання прокурора, заслуговує на увагу, однак дане протиріччя, не спростовує вірність висновків слідчого судді і як описка (технічна помилка) може бути вирішена в порядку, передбаченому ст. 379 КПК України.

Посилання апелянтів, що матеріали клопотання не містять даних про повноваження прокурора ОСОБА_18 , який погоджував клопотання слідочого про накладення арешту, спростовується а.с. 6, де у витягу з кримінального провадження № 0001729 в групі прокурорів зазначений ОСОБА_18 .

З тексту апеляційних скарг вбачається, що апелянти вважають певні дії слідчого неправомірними, однак порядок оскарження дій слідчого регламентований ст. 303 КПК України і правом на оскарження цих дій вони можеть скористатися окремо.

Що стосується доводів апеляцій щодо того, що вилучені документи та майно, на яке накладено арешт не мають відношення до даного кримінального провадження, то судова колегія зазначає, що всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційних скарг, не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційні скарги ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 22 березня 2016 року щодо накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку 18.03.2016 року по адресам: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 по кримінальному провадженню № 0001729 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: