Справа № 203/386/16-к
Провадження №1-кп/0203/124/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 14.01.2016р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст.89 КК України:

- у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 14.01.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. перебуваючи біля будинку №5 по вулиці Вокзальній міста Дніпропетровська, побачив ОСОБА_6 , який в цей час розмовляв по мобільному телефону марки «MEIZU» «M578H» сірого кольору. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Далі, цього ж дня (14.01.2016) приблизно о 16 год. 10 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №5 по вулиці Вокзальній міста Дніпропетровська, реалізуючи свій прямий умисел направлений на відкрите заволодіння чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, підійшов до ОСОБА_6 та наніс йому ногою в живі, при цьому штовхаючи його, відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «MEIZU» «M578H» сірого кольору ринкова вартість якого згідно висновку експерта №70/34-120 19.01.2016 складає 2743 грн. 75 коп. Від удару нанесеному йому ногою в живіт ОСОБА_6 впав на проїжджу частину вул. Вокзальної м.Дніпропетровська. Згідно висновку експерта №158е від 18.01.2016 року внаслідок даного удару ОСОБА_6 отримав тілесні пошкодження, які не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого. Після чого 14.01.2016 року приблизно о 16 год. 11 хв. ОСОБА_5 намагаючись довести свій злочин до завершення, почав убігати з місця події в сторону пл. Островського м. Дніпропетровська, тим самим виконавши всі дії, вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте був затриманий свідком цих подій ОСОБА_8 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 не зміг довести злочин до кінця, з причин, які не залежали від його волі, після чого 14.01.2016 року о 16 год. 12 хв. ОСОБА_8 відібрав мобільний фон марки «MEIZU» «M578H» у ОСОБА_5 та передав цей телефон ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснив закінчений замах на відкрите заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_6 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта №70/34-120 від 19.01.2016 року мобільного телефону марки «MEIZU» моделі «М578Н» станом на 14.01.2016 року складає 2743 грн. 75 коп. із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, згідно висновку експерта №158е від 18.01.2016 року внаслідок завданого удару ОСОБА_6 отримав тілесні пошкодження, які не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що при зазначених обставинах вчинив злочини, винним себе в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що його винність у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України доведена повністю.
Допитавши обвинуваченого, і дослідивши інші матеріали кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_5 винен у вчиненні зазначених вище дій.
Суд вважає, що провину обвинуваченого ОСОБА_5 доведено в повному обсязі, а його дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками закінченого замаху на відрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючими покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному та активне сприяння розкриттю злочинів. Обтяжуючих вину ОСОБА_5 обставин під час судового розгляду не встановлено.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, розкаявся в скоєному.
Із врахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, а також із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі, а саме:
- ДВД диск із відеозаписом з мобільного телефону, який належить свідку ОСОБА_8 , від 14.01.2016 року, який зберігаються при матеріалах кримінального провадження, необхідно залишити при матеріалах кримінального провадження, відповідно до ст.100 КПК України.
- ДВД- диски в кількості чотирьох штук із відеозаписами проведення пред`явлень для впізнання, від 25.01.2016 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, необхідно залишити при матеріалах кримінального провадження, відповідно до ст.100 КПК України.
- ДВД-диск із відеозаписом з камер спостереження, що направлені на тротуар біля будинку №5 по вул.Вокзальній м.Дніпропетровська, розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, пл.Петровського,13 та належить ТОВ «САВ-Дістрібьюшн», від 14.01.2016 року, який зберігаються при матеріалах кримінального провадження, необхідно залишити при матеріалах кримінального провадження, відповідно до ст.100 КПК України.
- мобільний телефон марки «MEIZU» «M578H» сірого кольору, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , необхідно залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 371, 374 та 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75, п.1 ч.2,3,4 ст.76 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на нього наступні зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відмінити.
Обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити з під-варти в залі суду.

Речові докази по справі, а саме:
- ДВД диск із відеозаписом з мобільного телефону, який належить свідку ОСОБА_8 , від 14.01.2016 року, який зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
- ДВД- диски в кількості чотирьох штук із відеозаписами проведення пред`явлень для впізнання, від 25.01.2016 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
- ДВД-диск із відеозаписом з камер спостереження, що направлені на тротуар біля будинку №5 по вул.Вокзальній м.Дніпропетровська, розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, пл.Петровського,13 та належить ТОВ «САВ-Дістрібьюшн», від 14.01.2016 року, який зберігаються при матеріалах кримінального провадження, -залишити при матеріалах кримінального провадження.
- мобільний телефон марки «MEIZU» «M578H» сірого кольору, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , - залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_6 .
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1