АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/900/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 22.08.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,-

засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано 6 місяців невідбутого покарання, призначеного за вироком Московського районного суду м. Харкова від 22.08.2014 року, та за сукупністю вироків визначено остаточне покарання ОСОБА_8 у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Як встановив суд, ОСОБА_8 05.05.2015 року, приблизно о 20-00 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , вживав спиртні напої разом із малознайомим йому ОСОБА_9 . Під час вживання спиртних напоїв на кухні вказаної квартири між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин. В ході вказаного конфлікту ОСОБА_8 взяв зі столу кухонний ніж та, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , наніс останньому один удар кухонним ножем в область грудної клітини зліва, чим спричинив ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №446-А/15 від 13.06.2015 року, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва в передньо-центральному її відділі з пошкодженням по ходу ранового каналу серцевої сумки, серця та лівої легені, яке згідно п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 року, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3. "й" вказаних Правил).

Після цього між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжилась боротьба, в ході якої вони впали вдвох на підлогу та ОСОБА_8 , продовжуючи свої дії, спрямовані на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , намагався вдарити ножем останнього, який лежав на підлозі, але ОСОБА_9 ухилявся від ударів та схопив із стола каструлю, якою вдарив ОСОБА_8 по голові, після чого останній припинив наносити удари ножем та залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, ОСОБА_8 було виконано всі дії, які він вважав необхідними для протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 та доведення злочину до кінця, однак злочин не був закінчений з причин, які не залежали від його волі, а саме у зв`язку із опором потерпілого ОСОБА_9 та подальшою госпіталізацією останнього до Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України", де йому було своєчасно надано медичну допомогу.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції посилаючись на те, що суд одностороннє підійшов до розгляду кримінального провадження, в основу обвинувачення покладені лише покази потерпілого, який, на думку обвинуваченого, дав неправдиві свідчення.

Так, обвинувачений зазначив, що в нього не було умислу на позбавлення життя потерпілого. Потерпілий вдарив його каструлею по голові та хотів схопити ніж, який знаходився на столі, однак він схопив його першим, після чого потерпілий знову кинувся на нього та напоровся на ніж.

На думку обвинуваченого, його дії були направлені лише на захист свого життя, оскільки він боявся потерпілого, який був нетверезий та агресивний, а також вдарив його каструлею по голові. Обвинувачений вважає, що його дії повинні кваліфікуватися як самооборона або вбивство через необережність.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за вказаних обставинах у вироку відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 05.05.2015 року ввечері він перебував вдома у свого товариша ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , де вони вживали спиртні напої, після чого він заснув, а ОСОБА_10 пішов з квартири гуляти. Через деякий час ОСОБА_10 додому привів ОСОБА_8 , обидва перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_10 пішов спати, а на кухні залишились він та ОСОБА_8 .

На кухні за кухонним столом, сидячи навпроти один одного, вони продовжили вживати спиртні напої. При цьому він сидів навпроти вікна, а ОСОБА_8 навпроти нього біля вікна. Несподівано ОСОБА_8 , не встаючи з місця, взяв кухонний ніж, що лежав на столі, і наніс йому удар вказаним ножем в серце. Після удару ножем він зрозумів, що якщо він не буде чинити опір, то ОСОБА_8 його вб`є. Потім ОСОБА_8 встав, а він подався назустріч йому та під вагою обвинуваченого вони впали на підлогу і між ними почалась боротьба, в ході якої ОСОБА_8 намагався нанести йому удари ножем. Він зміг дотягнутись до якоїсь каструлі, яку схопив рукою та вдарив цим предметом ОСОБА_8 , після чого останній припинив свої агресивні дії та бійка між ними припинилась. Він вийшов з квартири на вулицю, звідти його доставили до лікарні.

Доводи обвинуваченого щодо того, що потерпілий дає неправдиві покази є необґрунтованими, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, з висновками експертиз та протоколами огляду місця події, а тому у колегії суддів вони не викликають сумнівів щодо їх правдивості.

Так, згідно з даними протоколу огляду місця події від 05.05.2015 року, а саме квартири АДРЕСА_2 , в кухні біля стільця на підлозі виявлено кухонний ніж довжиною 40 см., шириною 4 см., біля ножа фрагмент скляного стакану. По центру на підлозі виявлено речовину бурого кольору розміром 40х30 см. В ході огляду було вилучено: футболку з коридору, кросівки, ніж з кухні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №446-А/15 від 26.05.2015 року, відповідно до якого у зв`язку з подіями 05.05.2015 року у ОСОБА_9 мало місце проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва в передньо-центральному її відділі з пошкодженням по ходу ранового каналу серцевої сумки, серця та лівої легені. Травма ОСОБА_9 виникла в результаті однократної взаємодії гострого предмету з колото-різаними властивостями травмуючої поверхні, можливо ножем з шириною клинка (на рівні його максимального занурення) не більше 3,5 см. Проникаюча колото-різана травма грудної клітини ОСОБА_9 має ознаки тяжкого тілесного пошкодження за критерієм небезпеки для життя.

Висновком судової дактилоскопічної експертизи №213 від 13.05.2015 року, згідно якого на ножі, який 05.05.2015 року було вилучено в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , виявлений один слід пальця руки, який придатний для ідентифікації особи. Даний слід залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, судом першої інстанції обґрунтовано відкинуті доводи обвинуваченого щодо відсутності в нього умислу на вбивство та нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень в стані необхідної оборони, в процесі самозахисту оскільки, як зазначив суд, вони не знайшли свого підтвердження.

Так, суд першої інстанції зазначив, що потерпілому був нанесений удар ножем, із довжиною клинка 19,8 см., в життєво важний орган (серце). Отже, як локалізація тілесних пошкоджень, характер та механізм їх нанесення, знаряддя, яким воно було нанесено, так і поведінка самого обвинуваченого як на час, так і після скоєння злочину, свідчать про наявність умислу на позбавлення потерпілого життя. Наносячи вказаний удар, ОСОБА_8 , будучи психічно здоровою людиною та маючи життєвий досвід, не міг не передбачати настання смерті потерпілого від вказаних дій, а також не мав будь-яких підстав розраховувати на те, що вказані наслідки можуть бути відвернуті. Смерть потерпілого не наступила лише внаслідок своєчасно наданої медичної допомоги.

Виходячи з цього суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав ставити під сумнів покази потерпілого, оскільки механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, який він продемонстрував в ході досудового слідства, а потім в ході судового слідства, не суперечить об`єктивним судово-медичним даним щодо локалізації та механізму виникнення тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи та зібраним у справі доказам.

Сам обвинувачений ОСОБА_8 також в судовому засідання при розгляді його апеляційної скарги підтвердив, що це він наніс удар ножем потерпілому, та продемонстрував, як він цілеспрямовано наніс удар ножем викидаючи руку вперед в сторону потерпілого, а тому його доводи, що він захищався, так як потерпілий перший вдарив його каструлею по голові, а також, що потерпілий сам напоровся на ніж, позбавлені підстав.

Також судом першої інстанції не було встановлено, що на час нанесення потерпілому тілесного ушкодження існувало дійсне посягання на життя та здоров`я обвинуваченого, в руках якого був ніж, та що це посягання було суспільно небезпечним.

Як убачається з даних протоколу огляду місця події від 05.05.2015 року, крім речовини бурого кольору розміром 40х30см., яка розташована по центру кухні,, на вході на кухню на підлозі також виявлено сліди речовини бурого кольору. Зазначена локалізація слідів крові узгоджується, як вказав суд першої інстанції, із показами саме потерпілого, згідно яких удар ножем був йому нанесений під час перебування за столом, після чого вони боролися на підлозі.

Також суд першої інстанції у вироку зазначив, що в ході досудового слідства ОСОБА_8 , даючи пояснення, стверджував, що не пам`ятає обставин події, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння, та жодного разу не зазначив про факт нанесення йому потерпілим удару каструлею.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що умисел обвинуваченого був спрямований саме на позбавлення життя потерпілого, який наніс тому удар ножем в серце, а зазначені доводи обвинуваченого в цій частині, суд першої інстанції вірно розцінив як тактику захисту, спрямовану на ухилення від відповідальності за вчинений злочин.

Окрім того, у своїї апеляції обвинувачений не наводить будь-яких доводів, які б могли якимось чином свідчити про необґрунтованість вироку суду першої інстанції в частині визнання винним ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, оскільки всі наведені доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції та дана їм належна оцінка.

Юридична кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині є правильною.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином та згідно ст.65 КК України враховано й дані, що характеризують його особу, який раніше судимий, ніде не працює, злочин скоїв в період виправного строку, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2014 року перебуває на диспансерному обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» з діагнозом вживання опіоїдів без синдрому залежності. Судово-наркологічною експертизою №245 від 18.06.2015 року у ОСОБА_8 встановлено синдром залежності від алкоголю, він потребує лікування від алкоголізму. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому визнано скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, суд першої інстанції, зазначив, що згідно акту судово-психіатричної експертизи №492 від 03.06.2015 року, ОСОБА_8 в період часу, до якого відноситься правопорушення знаходився поза будь якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано, з врахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого, призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України

Колегія суддів, вважає, що покарання призначене ОСОБА_8 відповідає тяжкості скоєного та даним про його особу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, про відсутність підстав для скасування вироку суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки по справі не встановлено жодних порушень кримінального та кримінального процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а обвинуваченим ОСОБА_8 з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:
Судді: