№ 317/3231/16-к
№ 1-кп/317/257/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, Запорізької області матеріали кримінального провадження № 0003142 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровка, Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

1.16 травня 2001 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 140, ст. 461 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців;

2.24 жовтня 2003 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ст. 75 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки з випробуванням строком 1 рік 6 місяців;

3.11 грудня 2003 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

4.06 листопада 2008 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців;

5.03 червня 2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 249, ст. 75 КК України до 1 (одного) року 6 місяців обмеження волі з випробуванням, строком 1 рік; Знятий з обліку по закінченню випробувального терміну Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10 липня 2016 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де побачив автомобіль ВАЗ 2109, д/н: НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого у обвинуваченого виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_4 через незачинені двері проник до вказаного автомобіля, звідки викрав наступне майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 :
?автомобільний акумулятор Ista 64A/H/510A(EN)100мин, вартістю 1500 гривень.;
?автомагнітолу EUROTEC EU5970, вартістю 300 гривень.
Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1800 гривень.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 10 липня 2016 року він викрав з автомобіля потерпілого ОСОБА_6 автомагнітолу та акумулятор.
Акумулятор він згодом продав на ринку в с. Біленьке, а автомагнітолу повернув потерпілому. В подальшому він купив потерпілому ОСОБА_6 новий акумулятор.
У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження, суд приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, особу винного, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину та повне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, характеризується задовільно, має на утриманні не повнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, повністю відшкодував збитки, завдані злочином.

Суд також враховує письмову заяву потерпілого ОСОБА_6 , в якій він зазначає про відсутність будь-яких претензій морального та матеріального характеру та просить суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

?повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: автомобільний акумулятор Ista 64A/H/510A(EN)100мин, та автомагнітолу EUROTEC EU5970, які передані під розписку потерпілому залишити у володінні власника ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1