Справа № 522/5565/16-к
Провадження 1-кс/522/6311/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора відділу прокуратури Одеської області яка виразилась у невнесенні його заяви про злочини від 14.03.2016р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В своїй скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що 14.03.2016р. Генеральною прокуратурою України (далі ГПУ) була отримана його заява про вчинення суддями апеляційного суду Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , як на його думку кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 375 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, які постановили ухвалу, яка має ознаки завідомо неправосудної та має ознаки службового підроблення. В подальшому ГПУ його заяву спрямувала до прокуратури Одеської області листом № 17/7р від 18.03.2016р. згідно підслідності. Однак в порушення вимог ст. 214 КПК України прокурор не вніс відомості, викладені у його заяві від 14.03.2016р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочав досудове розслідування, чим допустив бездіяльність.

На підставі наведеного ОСОБА_3 просив розглянути його скаргу за його відсутності та зобов`язати прокурора Одеської області відкрити кримінальне провадження та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань викладені у його заяві від 14.03.2016р. про злочини.

Прокурор відділу прокуратури Одеської області у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий або прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути визначальним критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, для того щоб відомості, які викладені у заяві або повідомленні про злочин, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вони мають містити окрім ознак кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) також фактичні дані, які підтверджують його вчинення.

Однак зазначених вимог Закону у заяві ОСОБА_3 від 14.03.2016р. дотримано не було.

Так, прийняття судом рішення по справі яку він розглядає є реалізацією його права гарантованого Законами України. Вирішення питання про те чи було при прийнятті рішення порушено норми матеріального чи процесуального права, так само і питання обґрунтованості викладених у таких рішеннях доводів, є виключно прерогативою та компетенцією вищестоящого суду. Такий підхід є втіленням основних конституційних принципів незалежної судової влади та доступу кожної особи до правосуддя.

Доводи, наведені заявником у заяві, є його особистою оцінкою дій суддів, які ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності дій останніх, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.

Будь-яких фактичних даних, окрім припущень та міркувань самого заявника, про вчинення суддями дій, які мають ознаки кримінальних правопорушень, в заяві ОСОБА_3 , не наведено.

При цьому, порядок оскарження рішень судді детально регламентований у відповідних статтях ЦПК України.

Відповідно до Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013р., при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення ними кримінального правопорушення, органам прокуратури слід брати до уваги роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади»: «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені».
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Таким чином, викладені у скарзі доводи стосовно вчинення суддями кримінальних правопорушень у зв`язку з постановленням ними рішення, є необґрунтованими та безпідставними.

Незгода ОСОБА_3 , з діями суддів, має здійснюватись в порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, а не шляхом подання заяви про вчинення ними кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 від 14.03.2016 р., не було.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: