Ухвала іменем україни 17 листопада 2016 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі з участю прокурора в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , прокурора на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 .

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого: 1) вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2007 року за ч. 1 ст.190, ч.2 ст.186, 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого умовно-достроково, невідбутий строк 4 місяці 18 днів; 2) вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2012 року за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого 26 травня 2014 року умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців 13 днів,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2012 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності з ст.100 КПК України.

Як визнав встановленим суд, о 22 год 10 січня 2015 року, ОСОБА_7 , знаходячись у під`їзді буд. АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_9 відкрито викрав його майно, а саме: гроші у сумі 200 грн, ключі від квартири, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , технічний паспорт на автомобіль «ЗАЗ 2109» на ім`я ОСОБА_10 , страховий поліс на автомобіль «ЗАЗ 2109».

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_7 просить судові рішення скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування наведеного посилається на порушення його права на захист, неправильне застосування ст.ст. 22, 94 КПК України, а також на недопустимі докази, відсутність належної оцінки показанням потерпілого ОСОБА_9 .

Судове провадження здійснювалось за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , належним чином не повідомленого про дату, час та місце судового засідання, що є підставою для скасування судових рішень відповідно до п.5 ч.2 ст.412 КПК України.

Зазначає про неодноразове порушення його права на ознайомлення з матеріалами справи, що позбавило можливості сформувати позицію захисту та заявляти клопотання в судах першої та апеляційної інстанцій.

Вказує про незаконне тримання під вартою, посилаючись при цьому на практику Європейського суду з прав людини.

Також, зазначає про невідповідність журналу судового засідання від 08 червня 2015 року технічному запису цього засідання.

Вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст.419 КПК України.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить судові рішення скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування наведеного посилається на порушення права засудженого на захист, неправильне застосування ст.ст. 22, 94 КПК України, а також на недопустимі докази, відсутність належної оцінки показанням потерпілого ОСОБА_9 .

Вважає, що об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину не визначено, що призвело до неповноти судового розгляду.

Також зазначає, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст.419 КПК України.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування наведеного посилається на те, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст.419 КПК України.

Так, апеляційний суд доводи апелянтів щодо порушення вимог ч.2 ст.349 КПК України, зокрема, щодо зміни обсягу доказів, які підлягають дослідженню, доводів ОСОБА_7 щодо допустимості доказу - протоколу слідчого експерименту від 11 лютого 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , належним чином не перевірив та в ухвалі не аргументував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану ним касаційну скаргу та частково підтримав касаційні скарги засудженого та його захисника, пояснення засудженого, який підтримав касаційні скарги з доповненнями, просив їх задовольнити, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а касаційні скарги засудженого та його захисника частковому задоволенню,з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

При розгляді даного кримінального провадження судова колегія виходить з того, що згідно ст.438 КПК України, до компетенції суду касаційної інстанції невідноситься перевірка обставин, зазначених у статтях 410 та 411 КПК України щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, які оскаржуються у касаційній скарзі засудженого та його захисника.
Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст.412КПК України).
У відповідності із ст.419 КПК України в ухвалі суду апеляційної інстанції, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою і положення закону, якими керувався суд.

Як вбачається з ухвали суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг засудженого та його захисника не були дотримані вказані вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не дано належну оцінку викладеним доводам їх апеляційних скарг.

Зокрема, засуджений та його захисник вказували про порушення судом першої інстанції вимог ч.2 ст.349 КПК України, недопустимість доказів, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
При цьому, питання, що ставились в апеляційній скарзі засудженого та його захисника є аналогічні доводам їх касаційних скарг.

Разом з тим, в порушення вимог ст.419 КПК України відповіді на ці доводи в ухвалі апеляційним судом не дано та не наведено мотивів для залишення апеляційної скарги засудженого і його захисника без задоволення.

Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.412 КПК України, у зв`язку із чим ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду у суді апеляційної інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені в апеляціях та касаційних скаргах засудженого та його захисника, а також прокурора, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами ст. 419 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити, касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

______________________ ___________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3