Справа № 201/8174/16-к
Провадження № 1-кс/201/5169/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 року Жовтневий районним суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника заявника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» про визнання бездіяльності слідчого СУ ФР ГУ ДФС України в Дніпропетровській області щодо неповернення вилученого майна неправомірною та зобов`язання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області повернути майно вилучене у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000014, -

ВСТАНОВИВ:
Директор ТОВ «Електродпостач» звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність слідчих з ОВС СУ ФР ГУ ДФС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого та іншого майна у кримінальному провадженні № 0000014. В обґрунтування скарги директор товариства зазначив, що 19.05.2016 під час проведення згідно ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2016 обшуків в офісному та складському приміщеннях ТОВ «Електродпостач», розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , органом досудового розслідування було виявлено та вилучено майно, речі та документи, які не мають жодного відношення до обставин кримінального провадження, у межах якого здійснюється досудове розслідування, а їх подальше утримання у слідчих за відсутності судового рішення про арешт такого майна, порушує права власника на користування, розпорядження та володіння таким майном.

Представник заявника у судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Слідчий просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її необгрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали справи та кримінального провадження № 0000014, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Як встановлено під час розгляду скарги, ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2016 року були задоволені клопотання слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про дозвіл на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000014, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2016 за фактом порушення службовими особами ТОВ «Електродпостач» норм Податкового кодексу України, внаслідок чого було незаконно завищено суми податкового кредиту з ПДВ шляхом документального оформлення безтоварних операцій по придбанню товарно-матеріальних цінностей за період грудень 2014 року, січень, лютий, квітень та жовтень 2015 року з ТОВ «Синергія ЛТД Плюс», ТОВ «Індекс-К», ТОВ «Стройтекс», що спричинило фактичне ненадходження до бюджету податку на додану вартість в сумі 3258551,00 грн., та надано дозвіл на обшук приміщень, території цеху та підстанції, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект Аношкіна, б. №181/110, які на праві приватної власності належать ТОВ «Електродпостач» (), а також у нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, б. №7, які на праві приватної, колективної власності належать ТОВ «Укрспецсервіс» (код 19088807), УР ТОВ «Компанія «Союз» (код 21854114), ТОВ «Простір» (код 31944510), ЗАТ «Дніпропетровський меблевий комбінат» (код 00274619), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_10 (код НОМЕР_4 ), з метою відшукання та вилучення бухгалтерських та інших документів, що відображають фінансово-господарську діяльність ТОВ «Електродпостач» (), контрагентів зазначеного підприємства та інших підприємств, реквізити яких могли бути використані під час скоєння злочину, чорнових записів, печаток, факсиміле та штампів зазначених та підконтрольних підприємств, які використовувалися в схемах ухилення від оподаткування, мобільних телефонів, системних блоків комп`ютерів, паперових, магнітних і змінних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, флеш-накопичувачів, на яких можуть готуватися та зберігатися первинні бухгалтерські документи, та які свідчать про злочинну діяльність, грошових коштів, предметів та цінностей, здобутих злочинним шляхом, ТМЦ, а також інших предметів та документів, що мають значення для розслідування даного кримінального провадження і можуть бути доказами в ході судового розгляду.

Згідно досліджених у судовому засіданні протоколів обшуку від 19 травня 2016 року, органом досудового розслідування під час проведення обшуку у приміщеннях, розташованих за вищезазначеними адресами, які використовувалися ТОВ «Електродпостач» для здійснення господарської діяльності, було виявлено та вилучено за адресою: АДРЕСА_3 наступне майно: печатки різних підприємств, штампи, факсиміле, чекові книжки, папки з документами, первинні фінансово-господарські документи по взаємовідносинам ТОВ «Електродпостач» з іншими підприємствами, жорсткі диски від комп`ютерів (п. 1-51 протоколу обшуку); а також за адресою: АДРЕСА_2 майно у вигляді: ноутбука «Lenovo», папки із аналізами плавки «Хром плавки», зошит з рукописними записами та блокнот з рукописними записами, системний блок комп`ютера, журнал, файли, папки з чорновими документами та рукописними записами (п. 1-5 протоколу обшуку).

Перевіряючи з огляду на вимоги скарги правомірність утримання органом досудового розслідування вищезазначеного вилученого майна, а також належність останнього до категорії тимчасово вилученого майна та можливості його повернення власнику або володільцю в порядку, передбаченому ст.ст. 167-169 КПК України, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права вланості під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частинта іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст.ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбчено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим зазначений у частині другій цієї статті, зокрема тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тошо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Крім цього, частиною другою статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. В той же час, абзац другий цієї частини статті в імперативному порядку дозволяє тимчасово вилучити електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
При цьому, порядок утримання майна, яке було тимчасово вилученим під час обшуку або огляду регулюється абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, з якого вбачається, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою , а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи у своєму взаємозв`язку вищезазначені норми кримінального процесуального закону, а також проаналізувавши зміст ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2016 року про надання дозволу на обшук приміщень ТОВ «Електродпостач» в частині мети його проведення, зокрема щодо відшукання відомостей про обставини кримінального правопорушення, досудове розслідування по якому здійснюється у кримінальному провадженні № 0000014 від 26.02.2016 за фактом незаконного завищення службовими особами ТОВ «Електродпостач» суми податкового кредиту з ПДВ шляхом документального оформлення безтоварних операцій по придбанню товарно-матеріальних цінностей за визначений період лише з ТОВ «Синергія ЛТД Плюс», ТОВ «Індекс-К», ТОВ «Стройтекс», суд приходить до висновку, що вилучені 19 травня 2016 року під час вищезазначених обшуків документи, речі та інше майно, а також електронні інформаційні системи, якими володіло ТОВ «Електродпостач», зазначене у п.п. 1-12, 14-25, 28-30, 33-51 протоколу обшуку від 19.05.2016 року, проведеного за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 7, а також п.п. 1-5 протоколу обшуку від 19.05.2016 року, проведеного за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т Аношкіна, 181/110, не були прямо зазначені в ухвалах суду про дозвіл на проведення обшуку та не містять у собі відомостей, які можуть бути використані у кримінальному провадженні № 0000014 або мають до нього відношення з огляду на встановлені обставини досудового розслідування. При цьому, слідчий у судовому засіданні, незважаючи на наданий йому час, також не надав доказів щодо відношення зазначених документів та речей до обставин кримінального правопорушення та можливості їх використання у даному кримінальному провадженні як доказу певного факту, а отже, зазначене майно відноситься до тимчасово вилученого майна та з огляду на невиконання стороною досудового розслідування вимог ч. 5 ст. 171 КПК України щодо звернення до слідчого судді протягом 48 годин з клопотанням про арешт такого майна, останнє підлягає поверненню особі, в якої його було вилучено.

Що стосується первинних фінансово-господарських документів по взаємовідносинам ТОВ «Електродпостач» з контрагентами ТОВ «Синергія ЛТД Плюс», ТОВ «Стройтекс», ТОВ «Індекс-К», а також револьвера «Safari Magnum» (п.п. 13, 26, 27, 31, 32 протоколу обшуку від 19.05.2016 року, проведеного за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 7), то суд вважає, що з огляду на обставини досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014, зазначені документи містять відомості, які можуть бути використані під час кримінального провадження, а отже входять до переліку документів щодо яких прямо надавався дозвіл на відшкування в ухвалі слідчого судді про прозвіл на проведення обшуку, у зв`язку із цим, зазначені документи не є тимчасово вилученим майном, а що стосуєтся вилученого в ході обшуку револьвера, то враховуючи вимоги ч. 7 ст. 236 КПК України, які відносять до тимчасово вилученого майна також предмети, вилучені законом з обігу, зазначений предмет до встановлення його властивостей, не підлягає поверненню володільцю.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладені досліджені у судовому засіданні обставини, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» ОСОБА_11 на бездіяльність слідчих з ОВС СУ ФР ГУ ДФС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого та іншого майна у кримінальному провадженні № 0000014 від 26.02.2016 частково, та повернути володільцю тимчасово вилучене майно, відмовивши у задоволенні вимог скарги в іншій частині.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, у провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0000014, повернути вилучене майно зазначене в п.п. 1-12, 14-25, 28-30, 33-51 протоколу обшуку від 19 травня 2016 року, проведеного за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 7, та в п.п. 1-5 протоколу обшуку від 19 травня 2016 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , особі, в якої проведено вилучення.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1