УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:[1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 27 жовтня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року щодо засудженого
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не судимого,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисник виклав вимогу про зміну судових рішень щодо засудженого ОСОБА_6 , пом`якшення покарання із застосуванням положень статей 69, 75, 76 КК України, мотивуючи невідповідністю призначеного покарання особі засудженого внаслідок суворості, наголошуючи також на тому, що суди, встановивши обставини, які пом`якшують покарання, фактично їх не врахували.
Вироком Харківського районного суду Харківської області

від 22 вересня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Вироком суду також вирішено питання щодо процесуальних витрат та долю речових доказів.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 листопада

2015 року апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_5 задоволено частково. Вирок суду від 22 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінено: виключено з мотивувальної частини вироку висновки суду щодо визнання обставиною, яка обтяжує покарання, тяжкі наслідки злочину, що виразилися у протиправному позбавленні життя потерпілої ОСОБА_8 . У решті вирок суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.
Приблизно о 19 год. 20 хв. 27 вересня 2014 року, він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Kia ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по трасі Харків-Сімферополь-Алуша-Ялта зі сторони м. Харкова в напрямі м. Сімферополя зі швидкістю 60 км/год, під час руху навпроти будинку № 38 на вул. Дніпропетровській у м. Мерефа Харківського району Харківської області грубо порушив вимоги пунктів 1.5, 12.5 Правил дорожнього руху. Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 , що перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та його наслідками, виразилося у тому, що при виникненні небезпеки для руху автомобіля, яким він керував, у виді пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїжджу частину зліва направо по ходу руху та яку він об`єктивно спроможний був виявити, не прийняв своєчасних мір для зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу і допустив на неї наїзд. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пішохід загинула на місці події. Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 6 жовтня 2014 року № 3127-Дм/14 причиною її смерті стала несумісна з життям травма тіла.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості засудженого

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у касаційній скарзі не оспорюються, як і кваліфікація дій за цим злочином.

Доводи касаційної скарги захисника про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання внаслідок суворості через незастосування положень статей 69, 75, 76 КК України є необґрунтованими.
Суд вважає, що призначене покарання відповідає вимогам статей 50, 52, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом при призначенні ОСОБА_6 покарання повною мірою враховано тяжкість вчиненого злочину, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, дані про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, офіційно не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, з одним із яких він не проживає, обставину, яка пом`якшує покарання, добровільне відшкодування завданого збитку в частині організації похорон загиблої.

Суд, врахувавши наведене у сукупності, призначив покарання у межах, не максимальних, санкції статті з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Отже, підстав вважати таке покарання невідповідним внаслідок суворості немає.

Наведені у касаційній скарзі захисника дані про особу засудженого вже були враховані судами при призначенні покарання, інші дані, які захисник вважає такими, які пом`якшують покарання, не є достатніми для застосування положень статей 69, 75, 76 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Доводи захисника, аналогічні наведеним у касаційній скарзі, щодо невідповідності призначеного ОСОБА_6 покарання внаслідок суворості всебічно розглянуті апеляційним судом, який відмовив у їх задоволенні з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення. При цьому суд обгрунтував рішення про відмову у задоволенні апеляційних скарг прокурора та захисника в частині визнання обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , щире каяття, погодившись таким чином із рішенням суду першої інстанції про відсутність такої обставини з огляду на досліджені матеріали кримінального провадження, зокрема аудіозапис судового засідання, що свідчать про оспорювання ОСОБА_6 винуватості за пред`явленим обвинуваченням та надалі часткове її визнання за наслідками дослідження доказів, наданих стороною обвинувачення.
З огляду на те, що закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 376, 434, 436, 438 КПК України, суд

постановив:

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-1381км16 Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_10
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1