Справа № 711/5578/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001822 від 25.0 2.2016, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Виграїв, Корсунь-Шевченківського р-ну, Черкаської області, українка, громадянка України, з середньою освітою, офіційно не працююча, не заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалідом, учасником бойових дій та ліквідатором на Чорнобильській АЕС не являється, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 24.02.2016 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у магазині «АТБ», що розташований за адресою: м. Черкаси, просп. Хіміків, 30/4, намагалася заволодіти майном товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» на загальну суму 203 гривні 23 копійки за наступних обставин. Так у вказаний час ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні вищевказаного магазину, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиць у торгівельному залі, таємно, умисно, з корисливих мотивів намагалася викрасти чуже майно, що належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: ковбаса-шинка «М`ясна лавка», вартістю 47 гривень 33 копійки і сир «Російський», вартістю 19 гривень 95 копійок, викрадене майно приховала до рукавів власного одягу і не розрахувавшись винесла за межі кас розрахунку та поклала до камери схову, що розміщена біля виходу з магазину. Потім ОСОБА_4 знову зайшла у торгівельний зал вищевказаного магазину і викрала мус для волосся «Wellaflex», вартістю 49 гривень 80 копійок та крем для рук «Бархатные ручки», вартістю 17 гривень 95 копійок, які також приховала до рукавів власного одягу і винесла не розрахувавшись за межі кас розрахунку та поклала до тієї ж камери схову. Після чого, вона знову зайшла у торгівельний зал вищевказаного магазину і продовжуючи свій злочинний намір, викрала пляшку горілки «Хлібний Дар», ємкістю 0.5 л., вартістю 55 гривень 90 копійок та шоколадку «Своя лінія», вартістю 12 гривень 30 копійок, які теж приховала до рукавів власного одягу і винесла не розрахувавшись за межі кас розрахунку, а всього таємно, умисно, з корисливих мотивів, намагалася заволодіти майном на суму 203 гривні 23 копійки та забравши з камери схову прихований викрадений товар вийшла за межі магазину, але свій злочинний намір до кінця не довела, з причин, що не залежали від її волі, оскільки факт викрадення майна був відразу виявлений працівниками охорони магазину, які біля виходу з приміщення магазину наздогнали та затримали ОСОБА_4 і майно у неї було виявлено та в подальшому вилучено працівниками поліції.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , вину визнала у повному обсязі, визнала всі фактичні обставини, які їй пред`явлено у обвинуваченні та пояснила суду, що 24.02.2016 року приблизно 14 години вийшла із дому, зайшла в магазин та здійснила крадіжку тричі, спочатку взяла продукти харчування, вийшла із торгового залу та поклала їх до пакету і поклала його до камери схову. Потім зайшла в друге та взяла крем для рук і мус для волосся, вийшовши, залишила предмети в камері схову, зайшла втретє до магазину та взяла пляшку горілки і шоколадку. На виході із магазину «АТБ» її зупинив охоронець, крадіжка охоплюється одним умислом, просто зручно було приховувати викрадені речі у малій кількості. Назбирала їх в камері схову все винесла викрадене. Розкаюється, визнає фактичні обставини обвинувачення, прохає суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченої підтверджується показаннями обвинуваченої та доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачена визнала у судовому засіданні в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки).

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ч.3 ст. 12 КК України є злочином середнього ступеня тяжкості, особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, на спеціальних обліках не перебуває, раніше не судима.

Згідно ст.66 КК України,пом`якшуючою обвинуваченої відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття.

Згідно ст.67 КК України,обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що досягнення цілей покарання та виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення чи обмеження її волі, та обґрунтовує доцільне призначити покарання у виді громадських робіт, при цьому, суд врахувавїї особу, стан здоров`я, її майновий стан, яка не працює, самостійного доходу немає, та думку сторони обвинувачення, щодо достатності застосування покарання для виправлення обвинуваченої непов`язаного із позбавленням волі.
При обранні міри покарання судом враховується особа обвинуваченої, відсутність претензій у потерпілого, усвідомлення вчиненого, визнання вини та розкаяння у вчиненому та те, що злочин був не закінчений, що знижує його суспільну небезпечність.
Суд вважає таке покарання справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстав для застосування обвинуваченій ст.69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.
Речові докази:

-письмові матеріали, що містять характеризуючі дані на обвинувачену, які були долучені прокурором, досліджені у судовому засіданні та приєднані до матеріалів кримінального провадження зберігати там же;

-продукти та предмети, передані під зберігаючу розписку представнику «АТБ-маркет», по набранню вироком законної сили, - залишити за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів учасниками процесу з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1