АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2016,
ВСТАНОВИЛА
Від ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2016, в якій вона просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2016 та постановити нову. Також в апеляційній скарзі зазначено про розгляд скарги за відсутності ОСОБА_6 .
Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2016 скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України повернуто особі, яка її подала.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що заявник подав скаргу з пропуском строку, встановленого для її подання і не порушив питання про поновлення цього строку.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 в обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що 18.07.2016 він подав скаргу до Шевченківського районного суду міста Києва на рішення слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України про відмову у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. При цьому, як стверджує апелянт, рішення слідчого ним отримано 16.07.2016. За таких обставин, ОСОБА_6 вважає, що строк, визначений ч.1 ст.304 КПК України, ним не пропущено.
Окремо в апеляційній скарзі ОСОБА_6 зауважує, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 26.07.2016 він отримав 30.08.2016.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах поданої апеляції, колегія суддів виходить з наступного.

Так, у відповідності до вимог ч.1 ст.422 КПК України, про судове засідання належним чином були повідомлені заявник ОСОБА_6 та військова прокуратура, що підтверджується наявними в матеріалах судового провадження судовим повідомленням та телефонограмою. Крім того, а апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив розглядати подану ним апеляцію за його відсутності. Клопотань про перенесення розгляду даної справи від учасників процесу не надходило, поважних причини свого неприбуття також не повідомлено. Враховуючи правила ч.4 ст.405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно правил ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Ч.1 ст.214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Отже, ч.1 ст.304 КПК України має таку конструкцію, яка визнає бездіяльність слідчого, прокурора вчиненою і закінченою негайно після того, як він не виконав у встановлений КПК України строк будь-яку дію, чи не прийняв у такий строк передбачене законом процесуальне рішення (в даному випадку протягом 24 годин після подання заяви не вніс відповідні відомості до ЄРДР), незалежно від того, скільки часу після цього моменту продовжується бездіяльність. Саме з цим моментом закон пов`язує виникнення у заявника права на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування до слідчого судді, встановлюючи десятиденний термін дії цього права.

Між тим, ч.5 ст.115 КПК України встановлює, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк. Крім того, згідно частини сьомої даної статті, при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами ? і неробочий час.
Отже, як з доданих до апеляційної скарги матеріалів слідує, що 11.06.2016 ОСОБА_6 подав до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ст.111 КК України. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення кримінального процесуального закону України, початок перебігу бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР уповноважених осіб орган досудового розслідування починає витікати з 13.06.2016. У відповідності до правил ч.1 ст.304 КПК України, останнім днем подачі скарги на бездіяльність є 22.06.2016. Натомість, згідно штампової відмітки поштового відділення, проставленої на конверті, в якому направлялась скарга до суду, вона направлена 18.07.2016, тобто з пропущенням десятиденного строку для оскарження бездіяльності уповноважених осіб органу досудового розслідування.
Таким чином, враховуючи, що згідно вимог кримінального процесуального закону України початок перебігу бездіяльності уповноважених осіб органу досудового розслідування, на які покладається обов`язок вносити відомості до ЄРДР, починає витікати з моменту вчинення бездіяльності, ? подання 18.07.2016 ОСОБА_6 скарги до суду є тривалим пропуском строку для оскарження такої бездіяльності.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що скарга ОСОБА_6 подана до суду після закінчення строку, встановленого для її подання і особа, яка її подала, не порушила питання про поновлення цього строку.

Натомість колегія суддів звертає увагу, що в мотивувальній частині ухвали слідчий суддя, в порушення вимог кримінального процесуального закону України, починає відлік строку бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, з моменту направлення Генеральною прокуратурою України до Служби безпеки України заяви ОСОБА_6 , що не відповідає положенням ч.1 ст.304 КПК України, оскільки право на оскарження бездіяльності у ОСОБА_6 виникло зі спливом 24 годин після подання заяви, коли відповідні відомості не були внесені органом досудового розслідування до ЄРДР.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 304, 376, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2016, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України повернуто особі, яка її подала, ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3