У Х В А Л А

Справа № 183/5906/16

№ 1-кс/183/808/16

24 жовтня 2016 року

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженц с. Жданівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:

- 07.10.2015 р. Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.10.2015 р. вирок від 11.06.2015 змінено, згідно ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання до покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив :

ОСОБА_6 пред`явлено підозру в тому, що він в період з 01 вересня по 03 вересня 2016 р., приблизно о 07 год. 00 хв., знаходився на мікрорайоні Совхоз м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де зустрів свого малознайомого ОСОБА_7 , та запропонував йому спільно таємно викрасти чуже майно, яке розташоване в приміщенні складу за адресою: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_7 дав свою добровільну згоду. Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , через незачинену хвіртку проник на територію складу, розташованого АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 ключем, який тримав при собі, відчинив замок, який раніше ним був повішений на вхідні двері до складу. Продовжуючи реалізувати спільний злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 викрав майно, а саме: металевий сейф вартістю 600 грн.; газову плиту марки «Воткінск» вартістю 599 грн.; металеву бочку об`ємом 200 л. вартістю 150 грн.; металеву конструкцію «Стелаж» вартістю 32 грн.; рулон паперу вартістю 60 грн., яке належить ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 присвоївши викрадене, з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, причинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1441 грн.

В період з 01 вересня по 03 вересня 2016 р., приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 на власному велосипеді приїхав до складу розташованого АДРЕСА_2 , де через не зачинену хвіртку проник на територію складу, та ключем який тримав при собі, відчинив замок, який раніше ним був повішений на вхідні двері до складу та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, ОСОБА_6 викрав резиновий човен «Лисичанка» вартістю 256 грн., який належить ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 присвоївши викрадене, місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, причинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 256 грн.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0003696 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані слідчим за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідча звернулася до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінальних правопорушень обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявний ризик передбачений п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав частково по одному епізоду, викрадене майно повернув, вважає, що запобіжний захід тримання під вартою йому обирати не слід, він має місце проживання, своєчасно буде з`являтися до слідчого.

Захисник ОСОБА_4 вказала, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання, та своєчасно буде з`являтися до слідчого, ризик вказаний слідчим в клопотанні не доведений та нічим не підтверджується, тому можливо обрати йому запобіжний захід домашній арешт.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисинка у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його не обґрунтованим та таким що підлягає не задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує відповідно до ст. 177 КПК України відсутність ризику вказаного слідчим відповідно до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України як намір переховуватися від слідства оскільки таких доказів суду ні слідчим ні прокурором не надано.
Суд вважає наявним ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, про що свідчить довідка про судимість, також засуджений 07 жовтня 2015 р. вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, та перебуваючи на свободі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання до шести років позбавлення волі. Суд вважає, що ці підстави не можуть бути беззаперечною та достатньою основою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, так як встановлено судом ОСОБА_6 постійно проживає за однією адресою. При цьому суд вважає, що цей ризик є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, за виключенням відвідування медичного закладу для отримання невідкладної медичної допомоги.
Суд вважає, що строк запобіжного заходу повинен бути встановлений на один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_6 залишати житло цілодобово за адресою АДРЕСА_1 , строком один місяць до 24 листопада 2016 р.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1