АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/1010/16 Справа № 711/8097/16-к Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

представника Черкаської ВК (№ 62) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новий Оскол Белгородської області Російської Федерації, громадянину Російської Федерації, освіта неповна середня, засудженому 21.05.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі,

відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2013 року, -

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 15.09.2016 року звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи його тим, що відбув більш ніж 2/3 частини призначеного йому судом покарання, всі накладені на нього раніше стягнення погашені, провину у скоєному злочині він визнав повністю, характеризується позитивно, працює на виробництві та має три заохочення і таким чином сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування ст. 81 КК України.

В ухвалі суд указав, що з матеріалів подання та особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в Черкаській виправній колонії з 16.07.2013 року, має три заохочення 29.12.2014 року, 20.02.2016 року та 26.08.2016 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці. При цьому, неодноразово допускав порушення порядку відбування покарання, а саме отримував стягнення: усна догана 30.05.2014 року - вилучено виробничий матеріал; усна догана 23.06.2014 року - порушення форми одягу; сувора догана 25.03.2015 року - використовував виробниче обладнання не за призначенням; ДІЗО 5 діб 19.05.2015 року - вилучено дві металеві пластини, заточені з одного боку.

Поведінка ОСОБА_7 у 2014-2015 рр. не була сумлінною, про що свідчать вказані стягнення, не зважаючи на те, що вони погашені у встановленому законом порядку.

Два з трьох заохочень ОСОБА_7 отримав у період з лютого по серпень 2016 року.

Також судом першої інстанції враховано, що адміністрацією Черкаської виправної колонії ОСОБА_7 характеризується як такий, що не довів свого виправлення.

Зазначає, що на даний час ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки його сумлінна поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2016 року та постановити нову, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги засуджений мотивує тим, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Вважає по суті апеляційної скарги, що відносно нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, які в ній наведені.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вбачаючи її законною та обґрунтованою.

Представник Черкаської ВК № 62 підтримав позицію засудженого. Указав, що, на його думку, ОСОБА_7 заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки своєю поведінкою довів своє виправлення. Однак, вказав, що це є його особистою думкою, яка не збігається з думкою керівництва колонії.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не можна вважати таким, який сумлінною поведінкою довів своє виправлення. Обґрунтованість цього підтверджується відповідним змістом характеристики засудженого ОСОБА_7 від 22.09.2016 року, затвердженої начальником установи начальником арештного дому Черкаської ВК - 62 ОСОБА_9 , згідно з якою засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (а. с. 7).

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що поведінка засудженого, яка вказує на його виправлення, має бути стабільною в ході всього строку відбування покарання, а не лише перед моментом виникнення права на певну пільгу.

Твердження засудженого щодо його громадянства та суспільної позиції стосовно громадян інших держав, колегія суддів вбачає такими, які не мають відношення до предмета судового розгляду.

Таким чином, незважаючи на наявність формальної підстави для умовно-дострокового звільнення, зокрема факту відбуття певної мінімальної частини призначеного судом строку покарання, відсутньою є фактична підстава, а саме стала тенденція засудженого до виправлення.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :