Справа № 446/151/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2016 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_5 ;
потерпілого ОСОБА_6 ,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долина, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого майстром будівельно-монтажних робіт в ТзОВ «Кранбутмонтаж» в смт. Добротвір Кам`янка-Бузького району, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
25 грудня 2015 року близько 21 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на автостоянці, що знаходиться на території АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс 3-4 удари металевим розвідним газовим ключем по голові ОСОБА_6 від чого останній впав на асфальтне покриття. Такими діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді садна в лобній та надбрівній ділянці, на правій та лівій кисті, синці на правій та лівій руці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що 25 грудня 2015 року близько 21 год. він, проїжджаючи власним автомобілем по вул. Сагайдачного в смт. Добротвір Кам`янка-Бузького району Львівської області, неподалік будинку №13 побачив, як його дружина вийшла з автомобіля ОСОБА_6 . Він зрозумів, що його дружина та ОСОБА_6 проводили разом час, що його дуже обурило. Коли автомобіль Гладищука від`їхав, він на своєму автомобілі поїхав за ним. В`їхавши на автостоянку, що на території Добротвірської МЛ по вул. Шевченка, 10 в смт. Добротвір Кам`янка-Бузького району Львівської області та, вийшовши з автомобіля, він підійшов до припаркованого автомобіля ОСОБА_6 . Відчинивши двері його автомобіля, вирішив з`ясувати з ним стосунки з приводу побаченого. Між ними виникла сварка, яка переросла в бійку. Зазначив, що він, ОСОБА_5 першим вдарив потерпілого ОСОБА_6 і згодом наніс йому металевим розвідним газовим ключем 3-4 удари по голові. Від ударів той впав на асфальтне покриття. Після цього, він поїхав, а ОСОБА_6 залишився на автостоянці. Вказав, що більше не буде вчиняти подібного, просив його суворо його не карати, оскільки вчинив таке з мотивів ревності.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 25 грудня 2015 року близько 21 год. він приїхав на автостоянку, що знаходиться на території АДРЕСА_2 , де залишає автомобіль. Коли він вийшов з автомобіля, до нього підійшов ОСОБА_5 , який перед тим теж приїхав на автостоянку, та наніс удар гострим, твердим предметом по голові кілька раз. Від удару він впав на асфальтне покриття та втратив свідомість. Після цього він побачив, що ОСОБА_5 сів у свій автомобіль та поїхав, а він закрив рану бинтом та поїхав у Кам`янка-Бузьку ЦРЛ. Зазначив, що конфлікт та бійка виникли через ревність ОСОБА_5 , який підозрює його у стосунках з своєю дружиною, що він заперечує, вказуючи лише на тісні дружні відносини.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Висновком судово-медичної експертизи №204/2015 від 26.12.2015р. стверджується, що при проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 було виявлено садна в лобній та надбрівній ділянці, на правій та лівій кисті, синці на правій та лівій руці. Під час обстеження лікарями Кам`янка-Бузької ЦРЛ встановлено діагноз: "ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійні рани тім`яної області голови.". Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, могли бути причинені 25 грудня 2015 року при обставинах, вказаних в постанові та відносяться до легкого тілесного ушкодження із короткочасним розладом здоров`я.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині що стосуються судово-медичної експертизи та в частині, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як нанесення ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання та праці характеризується позитивно, на обліку в наркологічному, психіатричному кабінетах Кам`янка-Бузької ЦРЛ не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Відомості про речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень нуль копійок).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1