22.03.2016 Справа № 756/3829/16-к
1-кс/756/500/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 погоджене прокурором прокуратури Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0002768 від 17.03.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання вказує, що невстановлена особа, у невстановлені досудовим розслідуванням час, день та місці, шахрайським шляхом заволоділа належною ОСОБА_5 квартирою АДРЕСА_1 , чим спричинила майнову шкоду в особливо великих розмірах.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 показав, що він є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 грудня 2006 року. ОСОБА_6 квартиру нікому не відчужував.
З метою забезпечення схоронності даного майна, а також з метою недопущення втрати чи перереєстрації прав власності на квартиру,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яку було спрямоване кримінальне правопорушення просить суд накласти на зазначену квартиру арешт.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за відсутності власника майна.
Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав.
Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додатки до нього, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 3 зазначеної норми КПК визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.
Слідчим доведено необхідність арешту майна, надано докази наявності обставин, які відповідно ч. 3, 7 ст. 170 КПК України є підставою арешту майна, а саме - наявність розумних підозр вважати, що квартира є предметом злочину, здобута злочинним шляхом, докази існування обставин, які підтверджують, що відмова в задоволенні клопотання може призвести до відчуження майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 369 - 372, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0002768 від 17.03.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування вказаною квартирою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1