Дата документу 10.10.2016
Справа № 501/4359/14-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморська Одеської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого пп. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло зазначене клопотання слідчого Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , за яким просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 листопада 2016 року.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 17 липня 2004 року, приблизно о 03.00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись у громадському місці - на пляжі санаторія-профілакторію «Чайка» у м.Іллічівську (Чорноморськ) Одеської області, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилась у намірі самоствердження за рахунок приниження інших осіб, вступив в попередню змову із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , спрямований на вчинення хуліганських дій.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_6 у групі із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи із хуліганських спонукань, напали на відпочиваючих на пляжі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та двох невстановлених слідством осіб та почати їх бити. При цьому ОСОБА_6 висловлювався нецензурною лайкою, чим виявляв явну неповагу до суспільства, яка супроводжувалась явною зухвалістю та винятковим цинізмом.
В ході реалізації злочинного наміру, спрямованого на вчинення хуліганських дій, у ОСОБА_6 виник злочинний намір протиправного спричинення смерті двом або більше особам. Після цього ОСОБА_6 озброївся наявним у нього ножем, та діючи самостійно, без повідомлення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , навмисно, наявним у нього ножем наніс удари в область грудної клітини ОСОБА_17 і ОСОБА_12 , у результаті чого спричинив їм колото-різані поранення, від яких ОСОБА_12 помер на місці конфлікту, а ОСОБА_17 помер у реанімаційному відділені Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті через сім годин після отримання поранень.
Після нападу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли.
11 серпня 2016 року, після встановлення місцезнаходження, ОСОБА_18 вручено повідомлення про підозру та його допитано як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України.
12 серпня 2016 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 11 жовтня 2016 року.
Слідчий ОСОБА_4 просить задовольнити клопотання, продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 11 листопада 2016 року, вказуючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, немає постійного місця роботи на території м. Чорноморська Одеської області, може виїхати з місця тимчасового проживання і тим самим перешкоджати проведенню процесуальних дій по даному провадженню, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання.
Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 не погодились з клопотанням вказуючи, що ризики, які наводяться слідчим та прокурором не обґрунтовані, достатнім застосування домашнього арешту.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 17 липня 2004 року, в ночі, був учасником конфлікту з потерпілими де опинився на прохання друзів ОСОБА_19 . Пам`ятає, що була бійка, але конкретні обставини не пам`ятає. Бив когось руками. Ножа при собі не мав та у конфлікті не застосовував. Після бійки виїхав з ОСОБА_20 та був відсутній в Одеській області близько двох років, подалі проживав в Одесі, а останні три роки будував будинок в Чорноморську де і проживав, ніхто його не шукав. В ході досудового розслідування та в суді при обранні запобіжного заходу оговорював себе, що нібито в бійці вимушений був застосувати ніж, який мав при собі, та нібито наніс їм декілька ударів потерпілим. Це пов`язано з тим, що побоювався незаконних методів допиту з боку працівників поліції. Конкретних випадків таких дій відносно нього не було. В суді надавав такі показання так як «рухався по волі хвиль» не розуміючи до кінця, що з ним відбувається.
Слідчий суддя, приходить до висновку, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого пп. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:
показаннями ОСОБА_6 від 11 серпня 2016 року,згідно яких він 17 липня 2004 року під час бійки наніс декілька ударів ножем потерпілим в грудну клітину та живіт;
показаннями ОСОБА_12 від 17 липня 2004 року та ОСОБА_14 від 26 липня 2004 року, згідно яких ОСОБА_12 було вбито, а ОСОБА_11 побито 17 липня 2004 року на пляжу під час нападу на них декілька незнайомих молодих людей та вчинення бійки;
показаннями ОСОБА_11 , які було отримано під час перебування останнього в лікарні, згідно яких йому було спричинено ножове поранення;
висновком судово-медичної експертизи №25/163 від 11 серпня 2004 року, смерть ОСОБА_11 настала в наслідок колото-різаних ран груді з пошкодженням серця;
висновком криміналістичної експертизи №478 від 20 серпня 2004 року, згідно якого на трупі потерпілого ОСОБА_11 встановлено пошкодження у вигляді колото-різаних ран в області груді;
висновком судово-медичної експертизи №24/162 від 11 серпня 2004 року, згідно якого смерть ОСОБА_12 настала в наслідок колото-різаних ран груді з пошкодженням серця;
висновком криміналістичної експертизи №479 від 20 липня 2004 року, згідно якого на трупі потерпілого ОСОБА_12 встановлено пошкодження у вигляді колото-різаних ран в області груді та 5-го лівого ребра.
16 жовтня 2004 року ОСОБА_6 оголошений в розшук.
18 червня 2013 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого пп. 1, 7 ч.2 ст. 115 КК України, яке вручено йому 11 серпня 2016 року після затримання.
З врахуванням того, що підозрюваний не визнає вину у вчинені злочину, обставини злочину свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що зберігається ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також свідчить про недостатність застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику, а саме - особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, суд враховує і інші обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у злочину, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, наявність соціальних зв`язків та родини у підозрюваного в місці його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які б слугували перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено не було.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція), а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, враховуючи обставини справи, тривалий час знаходження підозрюваного у розшуку, наявність реальних ризиків невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд, з урахуванням положень Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у злочині в наслідок якого спричинено загибель двох осіб, суд не вбачає підстав для визначення йому застави, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України.
Клопотання про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання про продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком до 11 листопада 2016 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя
Іллічівського міського суду
Одеської області ОСОБА_1