Справа №490/8484/15-к 01.06.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002458, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2015 року та № 0002338, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2015р. та 08.05.2015р. за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 року .
Обвинувачена:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миколаєва, громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 311. ч.1 ст. 317 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6
обвинувачена : ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_7

_________________________________________________________________
Провадження 11-кп/784/447/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 307 ч.2 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_5 .

Просить вирок суду змінити, застосувати ст. 69 КК України, призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 317 КК України і призначено покарання:

-за ч.2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч.2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

-за ч.1 ст. 311 КК України у виді 2 років обмеження волі ;

-за ч.1 ст. 317 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у справі.
Узагальнені доводи обвинуваченої ОСОБА_5 .
Вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував стан її здоров`я.
Зазначає, що вона є інвалідом 3-ї групи по загальним захворюванням. Вказує, що має тяжке захворювання, з приводу якого перебуває на обліку. Стверджує, що на даний час має поганий стан здоров`я і за своїми фізіологічними даними не може відбувати тривалий термін покарання без спеціального медикаментозного лікування.
Крім того, вказує, що до вживання наркотичних засобів її змусили життєві обставини.
Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_5 13.06.2015р., 27.07.2015р., 05.08.2015р. знаходячись за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупівлі, діючи повторно, незаконно збула ОСОБА_9 та ОСОБА_10 особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Так, ОСОБА_9 обвинувачена збула зазначений засіб в кількості в перерахунку на суху речовину - 0,039 грама, отримавши за це грошову винагороду в сумі 210 грн.; ОСОБА_10 в кількості в перерахунку на суху речовину 0,9793 грама, отримавши грошову винагороду в сумі 240 грн.

Крім того, 13.06.2015р. ОСОБА_5 реалізуючи умисел, направлений на надання приміщення для вживання особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, розуміючи протиправність своїх дій, надала приміщення квартири в якій проживала за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 для незаконного вживання вищевказаного засобу, шляхом внутрішніх ін`єкцій.

Окрім того, 05.08.2015р. у ОСОБА_5 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, в кількості 1,145 гр., який вона придбала у невстановленої в ході слідства особи та зберігала для подальшого збуту.

В цей же день у ОСОБА_5 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб методон, в кількості 0,1944 грами, та ангідрид оцтової кислоти, в кількості 0,963 гр., що відноситься до прекурсорів, обіг який обмежено, які обвинувачена придбала у невстановленої в ході слідства особи та зберігала для подальшого вживання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченої, думку прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим та просив апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованих їй злочинах, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначене обвинуваченій покарання відповідає вимогам статей 50, 65, 66 КК України. Судом першої інстанції в повній мірі враховано: ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким, а два середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом - синдром залежності від опіоїдів, має тяжкі захворювання; пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття та повне визнання своєї провини, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
За такого, суд першої інстанції врахував всі ті обставини, в тому числі щодо стану здоров`я, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі.
З урахуванням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 та фактичних обставини справи - вчинення нею на протязі двох місяців трьох епізодів злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_5 покарання у межах мінімальних санкцій вищезазначених статей КК України.
Покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено із застосуванням найбільш м`якого принципу - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а тому відсутні підстави вважати і остаточно призначене ОСОБА_5 покарання надмірно суворим.
Як вбачається з матеріалів провадження обвинувачена ОСОБА_5 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, але на шлях виправлення не стала та знову вчинила аналогічні злочини.
Крім того, в матеріалах справи міститься характеристика на обвинувачену ОСОБА_5 , з якої вбачається, що остання зловживає наркотичними засобами, співмешканці будинку скаржаться на порушення з боку обвинуваченої громадського порядку та вказують на те, що остання спілкується з особами, які ведуть аморальний спосіб життя, особами раніше судимими. Зазначене, вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченої (а.п. 142).
З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає його меті у відповідності до вимог ст. 50 КК України, оскільки є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею злочинів. Виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства є неможливим.
Матеріали провадження містять дані про щире каяття та визнання вини обвинуваченої, проте наявність зазначених обставини не дає підстав для застосування ст. 69 КК України.
Відповідно до п.8 постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами і доповненнями), застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання (як основного так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів є не припустимими.
Як вбачається із довідки СІЗО м. Миколаєва від 30 травня 2016 року загальний стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_5 наближений до задовільного, без погіршення хронічних захворювань. На даний час ОСОБА_5 проходить курс лікування, який отримує в повній мірі з аптеки МСЧ СІЗО. Крім того, обвинувачена проходить обстеження на МСЕК для визначення групи інвалідності.
У вищевказаній довідці не вказано про необхідність госпіталізації обвинуваченої до інших закладів охорони здоров`я МОЗ, а також про те, що за станом здоров`я знаходження ОСОБА_5 в установах виконання покарання є неможливим.
Отже, посилання апелянта на тяжкий стан здоров`я як на підставу для пом`якшення покарання, не заслуговують на увагу, оскільки при необхідності відповідна медична допомога їй може бути надана в установі виконання покарання. Крім того, апелянтом не подано жодного доказу на підтвердження доводу щодо неможливості отримання нею такої допомоги в установі виконання покарання.
Відповідно до ст. 8 КВК України засуджені мають право на охорону здоров`я, яка в установах виконання покарань забезпечується системою медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних заходів, а також поєднанням безоплатних і платних форм медичної допомоги.

Таким чином, в установах попереднього ув`язнення та установах виконання покарань передбачено надання медичної допомоги засудженим в тому числі переведення їх в спеціалізовані установи виконання покарань відповідного медичного профілю.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для зміни вироку, а тому апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
З огляду на зазначене відсутні підстави для застосування у даному випадку положень статей 69 КК України, про що просить апелянт.
Відповідно до ч. 3 ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Чинне законодавство (ч.2 ст. 84 КК України) встановлює можливість звільнення від покарання чи його подальшого відбування особи, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання.

Відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VIII, який набув чинності 24.12.2015 р.) у строк попереднього ув`язнення, серед іншого, включається затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Матеріали кримінального провадження містять відомості про фактичне затримання обвинуваченої ОСОБА_5 05 серпня 2015 року (а.п. 63).
З урахуванням викладеного, строк попереднього ув`язнення обвинуваченій ОСОБА_5 становить період з 05.08.2015 року по 01.06.2016 року (включно) , що складає 9 місяців 27 днів. Зарахуванню у строк позбавлення волі підлягає 1 рік 7 місяців 24 дні (9 місяців 27 днів х 2).
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 р. відносно ОСОБА_5 - без зміни.
На підставі ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VIII) строк попереднього ув`язнення обвинуваченій ОСОБА_5 в рамках даного кримінальних провадження у період з 05.08.2015 року по 01.06.2016 року (включно), що становить 9 місяців 27 днів, зарахувати у строк покарання у виді позбавлення волі із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, що становить 1 рік 7 місяців 24 дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обчислювати ОСОБА_5 з 05.08.2015 року
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення її копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: