Справа № 442/2937/16-к
Провадження № 1-кп/442/203/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000638 від 18.03.2016 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.02.2008 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст. 185 , ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 07.03.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 307, 70, ч.2 ст. 71 КК України до 5-ти років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,-

- з участю прокурора - ОСОБА_4

- обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , засуджений згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.03.2011 року, за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 70, ст. 71 КК України до 5-ти років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ухвали судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02.02.2016 року задоволено подання адміністрації Личаківської виправної колонії №30 управління Державної пенітенціарної служби України та встановлено адміністративний нагляд відносно ОСОБА_3 строком на 1 рік шість місяців із забороною виходу з будинку за місцем проживання з 22 год. по 06 год.; чотири рази на місць з`являтись в органи національної поліції за місцем свого проживання для реєстрації.

Засудженому ОСОБА_3 у день звільнення 03.02.2016 року оголошено про встановлення адміністративного нагляду та зобов`язання прибути та зареєструватися в Дрогобицькому ВП ГУ Національної поліції у Львівській області та попереджено засудженого ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, несвоєчасного прибуття до обраного місця проживання та про заборону виїжджати за межі міста проживання по власним справам без дозволу поліції. Про ознайомлення з Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова засуджений ОСОБА_3 розписався у довідці про оголошення особі, яка звільняється з місць позбавлення волі, постанови судді про встановлення адміністративного нагляду.

Згідно маршрутного листка ОСОБА_3 дозволено виїхати на тимчасове проживання в АДРЕСА_2 , з терміном перебування з 10.02.2016 року по 24.02.216 року.

Достовірно знаючи про встановлений адміністративний нагляд та визначені обмеження, ОСОБА_3 прибув та став на облік у Черкаському ВП ГУ Національної поліції у Черкаській області 12.02.2016 року та вибув 27.02.2016 року до постійного місця проживання : АДРЕСА_1 , однак з метою ухилення від адміністративного нагляду, в порушення вимог ст. 10 Закону України « Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» до постійного місця проживання не прибув та про місце свого знаходження не повідомив.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано як порушення правил адміністративного нагляду, що полягало в самовільному залишені місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто за ст. 395 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пославшись на обставини, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиросердечно розкаюється, обіцяє в майбутньому більше кримінальних правопорушень не вчиняти, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. Його дії вірно кваліфіковано за ст. 395 КК України, так як він порушив правила адміністративного нагляду, що полягали в самовільному залишені місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину, посередню характеристику за місцем проживання, його вік, те, що на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, те, що має на утриманні малолітню дитину.

Також суд ураховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальними правопорушеннями.

Обставинами, що обтяжують покарання є негативна характеристика за місцем відбування покарання та попередні судмості.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, що позитивно характеризує його особу, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 , рахувати з часу фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1