09.03.2016 Єдиний унікальний номер 422/8217/12
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1/205/1/16

09 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

захисника адвоката ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджена

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджена,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В порядку ч. 1 ст. 27 КПК України (ред. 1960 року), підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у тому, що 03 травня 2012 року, приблизно в 16.30 год., на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних зі сваркою з потерпілою ОСОБА_4 , останні нанесли потерпілій тілесні ушкодження, наносячи удари руками в область обличчя і тулуба, палкою з залізним наконечником в область тулуба та ніг. В результаті дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців в області очей, синців на плечах, синців та груді та синців на колінах. Відповідно до висновку спеціаліста ОКУ «Бюро судово-медичної експертизи» № 1429 від 04.05.2012 року (експерт ОСОБА_7 ) у ОСОБА_4 виявлені пошкодження у вигляді синців на грудній клітині по центру та справа, синців на правом плечі, синців на лівій гомілці, синців на передній та задній частинах правої гомілки, синців під нижніми віками обох очей. За своїм характером, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні наслідки. Відповідно до висновку експерта СМЕ № 2044С від 25.05.2013 року, у ОСОБА_4 виявлені пошкодження у вигляді пошкоджень грудної клітини, синців на віках обох очей, тулубі, кінцівках, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я протягом більше шести діб, але не більше трьох тижнів.

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши усі встановлені по справі докази, а саме, допитавши підсудних, потерпілу та свідків, дослідивши усі докази, що подані сторонами та містяться у матеріалах кримінальної справи, приходить до висновку про недоведеність вини підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм злочину, з огляду на таке.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_6 винуватою себе у пред`явленому їй обвинуваченні не визнала та пояснила, що 03.05.2012 року, близько 16.00 годин вона перебувала у дворі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 та матір`ю ОСОБА_5 . Вони очікували коли прийде зі школи їх прийомний син ОСОБА_9 . В цей час вони почули голос ОСОБА_10 на вулиці, а потім крики. Підійшовши до паркану вона побачила, що потерпіла ОСОБА_4 грубо кричала на ОСОБА_10 , ображала його та замахувалася на нього сапою. Після цього, вона, ОСОБА_6 вибігла на вулицю та почала вимагати від ОСОБА_4 не чіпати більше ОСОБА_10 , на що ОСОБА_4 продовжувала кричати та звинувачувати ОСОБА_10 у том, що він, начебто, кидає каміння у її сад. У зв`язку з цим між ними виникла словесна перепалка. В цей час, з домоволодіння ОСОБА_4 вибіг її син ОСОБА_11 , який тримав у руках дерев`яну биту. Він підбіг до ОСОБА_10 та замахнувся на нього, при цьому, виражався нецензурною лайкою. Проте, в цей момент, вона, ОСОБА_6 , підбігла до ОСОБА_10 та закрила його собою від удару, в результаті чого, удар який ОСОБА_11 намагався нанести ОСОБА_10 , був нанесений їй по руці. Після цього, ОСОБА_11 почав душити її, ОСОБА_6 за шию битою, притиснувши її спиною до паркану. В цей момент на вулицю вибіг її чоловік ОСОБА_8 , який намагався відібрати биту у ОСОБА_11 . Також на вулицю вибігли сусіди ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . ОСОБА_13 та ОСОБА_8 відібрали дерев`яну биту у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 сильно кричала та закликала ОСОБА_14 припинити бійку. При цьому, потерпіла ОСОБА_4 підбурювала свого сина ОСОБА_14 , щоб він побив її ОСОБА_6 . Весь конфлікт відбувався близько п`яти хвилин. В ході конфлікту її прийомний син ОСОБА_10 , за допомогою власного мобільного телефону викликав міліцію. Коли ОСОБА_11 зрозумів, що ОСОБА_10 викликав міліцію, він наказав своїй матері ОСОБА_4 піти додому і почав її підштовхувати. Приблизно через 20 хвилин приїхали працівники міліції, які відібрали від усіх учасників конфлікту пояснення. Дерев`яну биту ОСОБА_14 забрав ОСОБА_13 , а потім поклав її у двір ОСОБА_15 . При цьому, ОСОБА_6 категорично заперечувала факт нанесення нею та її матір`ю ОСОБА_5 , будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , зазначаючи, що потерпіла їх оговорює, оскільки протягом тривалого часу їх сім`ї конфліктують між собою. Крім того, ОСОБА_11 продовжує чіпляти її прийомного сина ОСОБА_10 , коли зустрічає його на вулиці, ображає його нецензурними словами, лякає його різними способами, зокрема автомобілем, вдаючи, що хоче на нього наїхати тощо. Також зазначила, що її мати ОСОБА_5 увесь час протягом конфлікту стояла біля воріт їх домоволодіння і не приймала у ньому участі, через те, що вона має значні проблеми з опірно-руховим апаратом, погано ходить, не може пересуватися без сторонньої допомоги, а без опори на палку не може стояти.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 винуватою себе за пред`явленим обвинуваченням не визнала та суду пояснила, що 03.05.2012 року, близько 16.00 годин вона перебувала у дворі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю донькою ОСОБА_16 та її чоловіком ОСОБА_8 . В цей час вони почули голос ОСОБА_10 на вулиці, а потім сварку на підвищених тонах. ОСОБА_17 побігла на вулицю, оскільки злякалася за ОСОБА_10 . Вона, ОСОБА_5 також пішла на вулицю, але оскільки вона ходить погано та повільно, вона вийшла зі двору після доньки і стала біля воріт. На вулиці вона побачила, що їх сусідка ОСОБА_4 кричати на ОСОБА_10 та замахується на нього сапою. Потім, між ОСОБА_17 та ОСОБА_4 виникла словесна перепалка. В цей час, з домоволодіння ОСОБА_4 вибіг її син ОСОБА_11 , який тримав у руках дерев`яну биту. Він підбіг до ОСОБА_10 та замахнувся на нього битою, однак у цей момент до них підбігла ОСОБА_17 і закрила ОСОБА_10 від удару собою, в результаті чого, ОСОБА_11 попав битою по ній, а потім почав душити ОСОБА_17 за шию битою, притиснувши її спиною до паркану. В цей момент на вулицю вибіг ОСОБА_8 , який став відбирати биту у ОСОБА_11 . Крім того, на вулицю вибігли сусіди ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . ОСОБА_13 та ОСОБА_8 відібрали дерев`яну биту у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 сильно кричала та закликала ОСОБА_14 припинити бійку. При цьому, потерпіла ОСОБА_4 підбурювала свого сина ОСОБА_14 , щоб він побив її ОСОБА_6 . В ході конфлікту ОСОБА_10 став кричати, що він викликав міліцію, на що ОСОБА_11 спочатку кричав, що йому все одно, а потім, зрозумівши, що зараз приїде міліція, наказав своїй матері ОСОБА_4 швидко йти додому і почав її підштовхувати. Підсудна ОСОБА_5 категорично заперечувала факт нанесення нею та її донькою ОСОБА_6 , будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Вказала, що весь час, протягом якого відбувався конфлікт, вона стояла біля воріт у своє домоволодіння і не відходила від них. Також зазначила, що бачила потерпілу ОСОБА_4 наступного дня після конфлікту біля будинку її доньки на АДРЕСА_2 . Тілесних ушкоджень на ній не було. Вважає, що потерпіла їх оговорює через тривалий конфлікт між їх сім`ями.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , скаргу підтримала та суду пояснила, що 03.05.2012 року вона займалася прополкою квітів поруч зі своєю ділянкою - домоволодінням АДРЕСА_3 з боку АДРЕСА_1 . У цей момент поряд з домом навпроти, де проживає сім`я підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , проходив прийомний син ОСОБА_6 . Вона, ОСОБА_4 , спитала у нього, чи це він кидав каменями у її палісадник, на що він відповів, що він кидав і буде далі кидати, якщо захоче та покрутив своїм пальцем біля скроні, демонструючи цим розумову недостатність. В цей час на вулицю вийшли також і ОСОБА_6 з ОСОБА_18 . Підсудні стали кричати на неї, виражатися в її адресу нецензурно, після чого ОСОБА_19 підбігла до неї, і, схопивши її лівою рукою, правою стала наносити їй удари по голові та обличчю, а також схопила її за шкіру в області груді. Слідом за нею підійшла ОСОБА_20 і стала бити її тростиною для ходьби з залізним наконечником, завдаючи ударів по спині, руках і ногах. Побачивши цей конфлікт, прибіг її син ОСОБА_11 , а також сусіди ОСОБА_13 і ОСОБА_21 , які відтягнули від неї підсудних. При цьому ОСОБА_19 також завдавала ударів її синові - ОСОБА_11 . Після закінчення конфлікту останній відвіз її в лікарню для отримання медичної допомоги та зняття побоїв.

У судовому засіданні за клопотанням потерпілої ОСОБА_4 допитані свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . За клопотанням підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 допитані свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та неповнолітній ОСОБА_28 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 , у судовому засіданні пояснила, що 03.05.2012 року вона перебувала у себе вдома за адресою: АДРЕСА_4 , де вкладала спати свою дитину, коли близько 16:45 годин почула з вулиці крики. Вийшовши з будинку в двір, вона побачила на вулиці ОСОБА_4 . Крім того, на вулиці вона побачила, що між сином ОСОБА_4 - ОСОБА_29 , і чоловіком підсудної ОСОБА_6 - ОСОБА_30 , відбувається бійка, в ході якої вони утримували дерев`яну биту, намагаючись відібрати її друг у друга. Крім цього, на вулиці знаходився їх сусід ОСОБА_13 , який намагався розборонити ОСОБА_29 і ОСОБА_31 , відібрав у них биту і забрав до себе додому. Крім того, вона суду пояснила, що бачила лише закінчення конфлікту, в зв`язку з чим, факт нанесення ударів потерпілій ОСОБА_15 підтвердити не може, оскільки не бачила цих подій;

Будучи допитаним у якості свідка син потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_22 , у судовому засіданні пояснив, що 03.05.2012 року він перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , коли почув крики, що доносилися з вулиці. Виглянувши у вікно, він побачив, як підсудна ОСОБА_19 однією рукою утримувала його мати за одяг, а інший наносила їй удари по голові та тулубу, а підсудна ОСОБА_32 била його мати по тілу тростиною для ходьби. Взявши дерев`яну биту для оборони, він вибіг на вулицю, щоб захистити свою матір, проте застосувати биту не зміг, оскільки ОСОБА_8 - чоловік підсудної ОСОБА_19 , також знаходився поруч, і став його бити, завдаючи ударів руками, а також відбирати зазначену биту. Крім того, на вулиці знаходилася їх сусідка ОСОБА_21 , яка також намагалася розборонити учасників конфлікту і відібрати биту. Як йому стало відомо пізніше, конфлікт стався через те, що неповнолітній прийомний син підсудної ОСОБА_33 , став кричати на його матір ОСОБА_4 , образивши її, на що остання зробила йому зауваження;

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 , суду пояснила, що з потерпілою ОСОБА_4 вона знайома декілька десятків років і весь час, з молодості, підтримує з нею близькі дружні стосунки. 03.05.2012 року вона перебувала у дворі свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . Близько 16:40 годин вона почула, як лунають крики її подруги ОСОБА_4 , і побачила, як її б`ють ОСОБА_6 і ОСОБА_20 , при цьому ОСОБА_19 утримувала ОСОБА_15 однією рукою, а іншою - наносила удари по голові потерпілої, а ОСОБА_32 наносила удари потерпілій за допомогою дерев`яної палиці для ходьби. Після цього вона ( ОСОБА_34 ) пішла у своїх справах, а повернувшись додому, дізналася від свого сина, що у зв`язку з конфліктом приїжджали співробітники міліції, які проводили розгляд. Через декілька днів, вона при зустрічі з ОСОБА_4 , дізналася від неї всі подробиці події, а також побачила нанесенні їй тілесні ушкодження. У неї були синці на лівому боці тулуба, синців на обличчі не було. Також, ОСОБА_24 зазначила, що між родиною ОСОБА_19 та ОСОБА_15 тривалий час мають місце неприязні стосунки, пов`язані з відносинами їх дітей, зокрема рідного сина ОСОБА_19 , який помер вже як декілька років.

Свідок ОСОБА_25 , під час допиту у судовому засіданні пояснив, що 03.05.2012 року він прибирав територію свого двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , і почув, що на вулиці кричать люди. Підійшовши ближче до вулиці, він побачив, що у словесній перепалці, з одного боку, брали участь ОСОБА_35 і її син ОСОБА_11 , а з іншого - ОСОБА_6 , її чоловік ОСОБА_8 та їх матір - ОСОБА_5 , при цьому недалеко від них стояв неповнолітній син ОСОБА_6 . Після цього він ( ОСОБА_36 ) повернувся до себе у двір і продовжив займатися господарськими справами, а через якийсь час почув крики сусідки ОСОБА_21 , і, вийшовши знову на вулицю, побачив бійку, в якій брали участь ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і ОСОБА_17 . При цьому ОСОБА_37 і ОСОБА_17 намагалися відібрати биту, яка перебувала в руках у ОСОБА_29 . Він допоміг ОСОБА_8 відібрати биту у ОСОБА_11 , чим припинив бійку між ними та відніс її у двір родини ОСОБА_15 . Потім всі учасники конфлікту розійшлись по своїм дворам, а через деякий час приїхали працівники міліції, яки його опитували з приводу обставин конфлікту. Один з працівників міліції сказав йому, ОСОБА_25 , щоб він деякий час потримав биту ОСОБА_14 у себе. Він, ОСОБА_25 , забрав биту до себе, а приблизно через місяць після подій, повернув її ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_26 пояснив, що 03.05.2012 року він зі своєю дружиною ОСОБА_6 та її матір`ю ОСОБА_5 знаходився у дворі свого будинку, коли почув крики, що доносилися з вулиці. Вийшовши з двору на вулицю, він разом з дружиною побачив, як ОСОБА_4 замахувалася сапою на їх неповнолітнього прийомного сина ОСОБА_38 і ображала його. При цьому ОСОБА_6 стала питати у потерпілої ОСОБА_4 , навіщо вона чіпляє дитину. У цей момент на вулицю вийшов син ОСОБА_39 - ОСОБА_11 , який тримав в руках дерев`яну биту, і став нею замахуватися на ОСОБА_10 , проте ОСОБА_17 закрила його собою, і ОСОБА_29 вдарив її по руці, після чого притиснув її зазначеної битою до воріт і став душити битою за шию. Сусідка ОСОБА_21 , яка також перебувала на вулиці, стала кричати ОСОБА_11 , щоб той віддав биту, а він, ОСОБА_26 , вхопився за биту і намагався її відібрати у ОСОБА_29 , при цьому йому допомагав сусід ОСОБА_25 , який вийшов зі свого двору на шум. За час конфлікту ні він, ОСОБА_26 , ані його дружина ОСОБА_6 а також її мати ОСОБА_5 нікому тілесних ушкоджень не завдавали, а лише захищалися. Також ОСОБА_26 зазначив, що мати його дружини ОСОБА_5 протягом усього конфлікту перебувала біля хвіртки їхнього двору і безпосередньої участі в зазначених подіях не брала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_27 у судовому засіданні пояснила, що на початку травня 2013 року, більш точної дати пригадати не може, вона прибирала біля свого двору, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Шмидта, 72, сел. Таромське, з боку вул. Нова. На вулиці Нова біля свого двору перебувала ОСОБА_4 , яка щось робила біля свого двору. Потім, вона звернула увагу на те, що біля неї стояв хлопчик син ОСОБА_6 ОСОБА_10 . Він розмовляв з ОСОБА_4 . Розмова відбувалася на підвищених тонах. До них вийшла ОСОБА_6 і між нею та ОСОБА_4 почався словесний конфлікт. В ході словесного конфлікту на вулицю вибіг син ОСОБА_4 ОСОБА_29 з битою у руках. Він кричав та вдарив ОСОБА_17 битою по руці, а саме в район правого плеча, а потім відтиснув її до паркану та почав цією ж битою її душити об шию. На крики вибігла сусідка на ім`я ОСОБА_40 , а потім вийшов чоловік ОСОБА_17 ОСОБА_37 та їх сусід ОСОБА_36 . При цьому, хлопчик ( ОСОБА_10 ) стояв посередині вулиці і розмахував мобільним телефоном у руці та щось кричав. Потім, ОСОБА_36 відібрав у ОСОБА_11 биту, після чого, він, ОСОБА_11 , відвів свою мати, ОСОБА_4 у їх двір. Крім того, ОСОБА_27 зазначила, що конфлікт був нетривалим, приблизно декілька хвилин, і вона спостерігала за ним з початку і до кінця, не втручаючись. Зазначила, що ОСОБА_6 нікому ударів не наносила, в тому числі й ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 постійно знаходилася біля хвіртки свого двору і у бійці участі не приймала. Приблизно через три дні вона бачила ОСОБА_4 , проте тілесних ушкоджень на ній не бачила.

У судовому засіданні у присутності педагога і представника Органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради допитаний неповнолітній ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який суду пояснив, що 03.05.2012 року близько 16:00 годин він повертався додому зі школи з другої зміни навчання. Він проходив поруч з двором ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_4 перебувала на вулиці і щось робила у палісаднику. Побачивши його, вона, ОСОБА_4 , стала на нього лаятися і замахуватися сапою, звинувачуючи, що він розкидав камені з її палісадника. У цей момент на вулицю вийшла його мати - ОСОБА_6 і стала сваритися з ОСОБА_4 з приводу того, що вона постійно ображає його, ОСОБА_28 . Відразу ж на вулицю вийшов ОСОБА_11 , і, тримаючи в руках дерев`яну біту, замахнувся на нього, щоб вдарити, проте його мати, ОСОБА_6 , закрила його собою, у зв`язку з чим, ОСОБА_15 вдарив по руці саме її. Удар прийшовся по руці. Далі, ОСОБА_11 почав душити ОСОБА_6 битою, притиснувши її до воріт. Його батько - ОСОБА_8 , вийшовши на вулицю і побачивши, що відбувається, став відбирати біту у ОСОБА_11 . Все, що відбувається бачили так само сусіди - ОСОБА_21 і ОСОБА_13 , які також допомагали відбирати биту у ОСОБА_11 . Побоюючись за свою матір - ОСОБА_6 , якій загрожувала небезпека з боку ОСОБА_11 , він по телефону «102» викликав співробітників міліції і сказав про це ОСОБА_11 , через що той став лаятися і пішов до себе додому. Його бабуся - ОСОБА_5 , весь час стояла поруч з хвірткою їх воріт і в конфлікті участі не брала, а просила лише припинити скандал. Також, неповнолітній ОСОБА_28 зазначив, що ОСОБА_4 та її син ОСОБА_11 постійно до нього чіпляються, при зустрічі ображають нецензурними словами, дорікають, що він прийомний син в родині ОСОБА_19 , а крім того, ОСОБА_11 декілька разів лякав його тим, що скеровував у його напрямку свій автомобіль, наче хотів на нього наїхати, а потім різко повертав його у інший бік і посміхався з того, що він, ОСОБА_28 , з переляку тікав у бік.

В ході допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_28 , присутні у судовому засіданні педагог ОСОБА_41 та представник Органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_42 зазначили, що неповнолітній ОСОБА_28 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, не страждає на психічні розлади, відхилень розвитку не має, схильність до підвищеного фантазування у нього не спостерігається, покази у судовому засіданні надавав вільно та об`єктивно.

В судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази:

- висновок фахівця судово-медичного експерта № 1429 від 04.05.2012 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках обох очей, на тулубі та кінцівках, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), частина з яких з обмеженою контактуючою поверхню, можливо у термін, на який вказує обстежена (03.05.2012 року), який за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (а.с. 8-9);

- висновок експерта СМЕ №2044е від 25.05.2013 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забію грудної клітини з трьома синцями на грудній клітині по центру та праворуч; двох синців на правому плечі у верхній третині передньої поверхні та переходом далі на зовнішню та задню поверхню; синця на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині; двох синців на передній та внутрішній поверхні правої гомілки; двох синців на нижніх повіках обох очей. Зазначені тілесні ушкодження могли бути спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути палиця або інші предмети з аналогічними властивостями. Зазначені тілесні ушкодження за своїм характером виявлені відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти діб, але не більше трьох тижнів (а.с. 59-61).

- висновок комісійної судово-медичної експертизи № 10 від 14.01.2015 року, відповідно до якої у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на нижніх повіках обох очей (2) на грудній клітині (3), у верхній третині правого плеча по передній поверхні, який розповсюджується на зовнішню та задню поверхню. Синець (1) розташований нижче вищезазначеного, на правому плечі, на зовнішній поверхні лівої гомілки (2). Зазначені тілесні ушкодження виникли від контакту тупого твердого предмету (предметів), яким могли бути рука, нога, взута у взуття, інший тупий твердий предмет, визначити конкретний характер травмуючої поверхні не можливо. Термін спричинення тілесних ушкоджень відповідає даті, вказаної у матеріалах справи (03.05.2012 року). Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи стійкої втрати працездатності, ці ушкодження мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів (а.с. 173-181).

Також у судовому засіданні оглянутий та досліджений відмовний матеріал № 4341-12 (ЖРЗПЗ № 4766) від 03.05.2012 року з якого вбачається, що 03.05.2012 року до Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області звернулася ОСОБА_4 з усною заявою про злочин. Як вбачається з протоколу усної заяви про злочин від 03.05.2012 року, складеного старшим СДІМ ГОМ 8 Ленінського РВ ОСОБА_43 , ОСОБА_4 просила вжити заходи до її сусідки ОСОБА_44 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка 03.05.2012 року близько 16.30 год. на вулиці біля їх дворів спричинила їй тілесні ушкодження. В цьому ж відмовному матеріалі міститься письмова заява ОСОБА_4 , відібрана у неї в порядку дослідчої перевірки її заяви, в якій ОСОБА_4 зазначила, що 03.05.2012 року в 16.30 год., вона перебувала біля свого городу на вул. Нова в м. Дніпропетровську де у неї виник конфлікт з сусідським хлопчиком на ім`я ОСОБА_10 та його батьками, які накинулися на неї з руками та палкою, при цьому, ображали її нецензурною лайкою, а ОСОБА_45 била її палкою (ціпком) по рукам та ногам. Після чого вибіг її син та почав її захищати. Також, з сусідніх дворів вибігли інші сусіди і намагалися її захищати. Постановою ДІМ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 10.05.2012 року відмовлено у порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності між собою, з огляду на те, що можливість отримання додаткових доказів вичерпана, суд вважає, що висновок потерпілої сторони про винуватість підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого ним злочину, є необґрунтованим та недоведеним з огляду на наступне.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Так, з показань свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_25 в судовому засіданні випливає, що вони не були очевидцями початку конфлікту між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , а так само не бачили, чи був факт заподіяння тілесних ушкоджень останній саме підсудними.

Як пояснила свідок ОСОБА_23 , хід бійки вона взагалі не бачила, оскільки перебувала у себе вдома, в той час як сам конфлікт відбувався на вулиці.

З пояснень свідка ОСОБА_25 випливає, що він був свідком лише словесного конфлікту між ОСОБА_4 та підсудними ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також бійки між ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та підсудною ОСОБА_6 , в ході якого він забрав дерев`яну биту у ОСОБА_11 , чим припинив між ними бійку. Однак самого факту нанесення ударів підсудними ОСОБА_6 і ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 він не бачив, тому стверджувати, що тілесні ушкодження потерпілій завдали саме зазначені особи, він не може.

З показань свідків ОСОБА_27 , вбачається, що конфлікт між підсудними ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з потерпілою ОСОБА_4 мав виключно словесний характер, без нанесення жодними учасниками конфлікту будь-яких тілесних ушкоджень, доти на вулицю не вибіг син потерпілої ОСОБА_22 , який дерев`яною битою наніс ОСОБА_6 удар по руці, а потім став її цією ж битою душити.

З показами свідка ОСОБА_27 повністю узгоджуються покази свідка ОСОБА_26 , та неповнолітнього свідка ОСОБА_28 , які також вказували на те, що сварка між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мала виключно словесний характер і не супроводжувалася бійкою.

У суду відсутні жодні підстави не довіряти показам свідка ОСОБА_27 , а з урахуванням їх відповідності показам свідків ОСОБА_26 та неповнолітнього свідка ОСОБА_28 , суд вважає, що покази зазначених свідків також є об`єктивними, оскільки у суду відсутні жодні підстави сумніватися у їх правдивості.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_24 про те, що вона бачила момент нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 і ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про їх неспроможність та необ`єктивність, що пов`язано з тим, що у свідка ОСОБА_24 , як встановлено в судовому засіданні, з потерпілою ОСОБА_4 склалися давні дружні стосунки, що впливає на об`єктивність показів свідка ОСОБА_24 .

Такий висновок суду, зокрема, ґрунтується на невідповідності показів свідка ОСОБА_24 іншим дослідженим доказам.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_24 зазначила, що вона, будучи очевидицею конфлікту, у сам конфлікт не втрутилася, оскільки вважала, що конфліктуючі сторони поміряться та вирішать все самі. У своїх показах у судовому засіданні ОСОБА_24 зазначила, що під час конфлікту в руках ОСОБА_11 бити не було, проте такі свідчення спростовуються показами як самого ОСОБА_22 , так і інших свідків, які всі підтвердили, що ОСОБА_22 вибіг на вулицю Нова з дерев`яною битою у руках.

Крім того, свідок ОСОБА_24 пояснила, що через декілька днів після конфлікту вона зустрілася з потерпілою ОСОБА_4 , на тілі якої були тілесні ушкодження, а саме синці по лівій стороні тулуба, на шиї, руках та ногах від гомілок до п`яток. При цьому, ОСОБА_24 зазначила, що у ОСОБА_4 не було синців на обличчі та повіках.

Такі покази свідка ОСОБА_24 суперечать дослідженим у судовому засіданні висновкам судомо-медичних експертиз, відповідно до яких у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на нижніх повіках обох очей, на грудній клітині, у верхній третині правого плеча по передній поверхні, який розповсюджується на зовнішню та задню поверхню; синець на правому плечі, на зовнішній поверхні лівої гомілки.

Невідповідність показів ОСОБА_24 іншим встановленим обставинам справи викликають у суду сумніви щодо об`єктивності цих показів, у зв`язку з чим, у відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, розтлумачивши вказані сумніви на користь підсудних, суд ставиться до них критично і відкидає їх, вважаючи, що зазначений свідок оговорює підсудних ОСОБА_6 і ОСОБА_46 .

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_22 про те, що він бачив момент нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 і ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про їх неспроможність, що пов`язана з тим, що свідок ОСОБА_22 являється сином потерпілої ОСОБА_4 .

Крім того, висновки суду щодо необ`єктивності показів свідка ОСОБА_22 ґрунтується на невідповідності цих показів іншим дослідженим доказам, об`єктивність яких у суду не викликає жодних сумнівів, зокрема показанням допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_26 , у достовірності яких у суду не виникає сумнівів.

Крім того, суд враховує те, що у судовому засіданні встановлено, що родини ОСОБА_15 та ОСОБА_19 перебувають між собою у багаторічних тривалих неприязних відносинах, що підтверджено у судовому засіданні як потерпілою ОСОБА_4 , так і підсудними ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , через що, суд вбачає наявність у ОСОБА_22 поводів для обмови підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, у суду виникають обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності показів свідка ОСОБА_22 , які відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України мають тлумачитися на користь підсудних.

Суд не приймає в якості доказів дослідженні у судовому засіданні фототаблиці з зображеннями тілесних ушкоджень (а.с. 16-17), оскільки на зазначених фототаблицях неможливо ідентифікувати особу зображену на знімку, а також не вбачається дати та місця виготовлення фотознімка, особи, яка здійснювала фотографування та виготовлення фотографії тощо. Крім того, на досліджених фотознімках зображений один синець на лівому плечі лівої верхньої кінцівки особи, що суперечить як змісту обвинувачення, відповідно до якого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 у вигляді синців на правому плечі, так і матеріалам справи, зокрема висновкам експерта СМЕ №2044е від 25.05.2013 року та комісійної судово-медичної експертизи № 10 від 14.01.2015 року, згідно з якими у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді двох синців на правому плечі у верхній третині передньої поверхні та переходом далі на зовнішню та задню поверхню.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 не змогла пояснити зазначені суперечності, вказавши лише на те, що на фототаблицях зображена саме вона, ОСОБА_4 , з тілесними ушкодженнями, які їй були нанесені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 03.05.2012 року за обставин, викладених у її скарзі.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про неможливість використання цих фототаблиць в якості доказу у кримінальній справі.

Дослідженні в ході судового слідства докази, які узгоджуються між собою, і у суду немає підстав їм не довіряти, повністю підтверджують свідчення підсудних ОСОБА_6 і ОСОБА_47 про те, що вони не завдавали тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про недоведеність участі підсудних ОСОБА_6 і ОСОБА_47 у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_47 підлягають виправданню за ч. 2 ст. 125 КК України, у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 213 КПК України (ред. 1960 року) у зв`язку з недоведеністю їх участі у вчинені злочину.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , в якому потерпіла просить сягнути з підсудних 100 000 гривень моральної шкоди.

Розв`язуючи цивільний позов, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 2 ст. 328 КПК України (ред. 1960 року), позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підлягають виправданню у зв`язку з недоведеністю їх участі у вчиненні злочину.

Керуючись ст.ст.323-324, ч.4 ст.327 КПК України (в ред. 1960 року), суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і виправдати її у зв`язку з недоведеністю її участі у вчиненні злочину.

ОСОБА_6 визнати невинуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і виправдати її у зв`язку з недоведеністю її участі у вчиненні злочину.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

На вирок можуть бути подані апеляції протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.

Суддя ОСОБА_1