ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А Справа № 636/2487/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кп/636/66/16

01 серпня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , експерта - ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні 28.10.2014 ОСОБА_4 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров`я потерпілій, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження.
Під час проведення досудового розслідування для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, експертами проведено ряд судово-медичних експертиз - № 449-Ч/14, 12-Ч/15, 88-Ч/15, 156-Ч/15 (додаткова).
У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи з метою ретельного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_4 , на вирішення якої поставити питання: які тілесні ушкодження є у ОСОБА_4 .? Чи мала ОСОБА_4 захворювання, котрі б негативно сприяли відновленню функцій плеча, травмованого 28.10.2014, та сприяли встановленню тяжкого тілесного ушкодження у потерпілої? Чи було дотримано всіх медичних рекомендацій при лікуванні ОСОБА_4 після 28.10.2014? Якщо не було дотримано всіх медичних рекомендацій при лікуванні ОСОБА_4 , чи могло це сприяти на отримання більш тяжких тілесних ушкоджень? Чи обґрунтовано при проведенні судово-медичного дослідження застосування «Инструкции Минфина СССР от 08.01.1986 № 2 «О порядке организации и проведення врачебно-страховой зкспертизы»? При проведенні додаткової комісійної судово-медичної експертизи щодо отримання потерпілої травм та їх лікування в області м`язів плеча захисник просить долучити фахівців в галузі травматології. Проведення експертизи просить доручити експертам Державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України». В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що з висновку судово-медичної експертизи № 88-4/15 від 14.04.15 неможливо зробити достовірний висновок про причинно-наслідковий зв`язок між тілесними ушкодженнями, отриманими потерпілої 28.10.2014 та нібито втратою функцій м`язів плеча зліва. У експертному висновку є посилання на п. 2.1.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».
Так абзац 2 п. 2.1.6. вказує: «Під розладом здоров`я належить розуміти безпосередньо пов`язаний з ушкодженням послідовно розвинутий хворобливий процес. Розміри стійкої (постійної) втрати загальної працездатності при ушкодженнях встановлюються після наслідку ушкодження, що визначився, на підставі об`єктивних даних».
Крім того, як зазначає захисник, судово-медичний експерт посилається на нормативні акти Радянського Союзу, якій не існує вже чверть століття, що викликає сумнів в обґрунтованості посилання на нормативи неіснуючої держави.
Зокрема з часу затвердження радянських нормативів пройшло 30 років. Звертає увагу захисник і на те, що судово-медичний висновок наданий через 5 місяців з моменту отримання тілесних ушкоджень (28.10.2015), тому, на його думку, можливо лікування потерпілої проводилось без дотримання необхідних медичних рекомендацій та процедур, сама потерпіла могла перенести інші захворювання, що сприяло розвитку негативних процесів у м`язах плеча та могли сприяти відсутності відновлення функцій м`язів плеча потерпілої. З позиції захисника, висновок про встановлення у потерпілої ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень передчасний, вважає, що без відповіді на зазначені питання не можливо ствердження про наявність у потерпілої тяжких тілесних ушкоджень. Судом встановлено, що згідно висновку експерта № 88-Ч/15, у потерпілої мала місце колото-різана рана в ділянці лівого плеча по задній поверхні (рановий канал в товщі дельтоподібного м`язу) з травматичним пошкодженням лівого плечового сплетіння проксимально вираженим порізом лівої поверхневої кінцівки, яка виникла 28.10.2014. На 26-27 березня 2015 року, тобто після 5 місяців після травми, під час спеціального обстеження, в неї встановлені після травматичні порушення в лівій верхній кінцівці «Післятравматична лівостороння плечова плексопатія з вираженим порізом лівої верхньої кінцівки, аміотрофічним синдромом»; «переважно проксимальна плечова плексопатія ліворуч з переважним залученням зовнішнього і заднього пучків плечового сплетіння ліворуч». Вказане пошкодження плечового сплетіння за критерієм стійкості втрати процентів загальної працездатності (більше 33%) кваліфікується як тяжке тілесне пошкодження п.2.1.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених Наказом МОЗУ № 6 від 17.01.1995 (а.к.пр.118-119).
У висновку додаткової судово-медичної експертизи № 156-Ч/15 від 27.05.2015 зазначено, що утворені тілесні пошкодження на тілі потерпілої, встановлені під час проведення експертиз, а саме: численні колото-ріжучі рани, могли утвориться в результаті впливу наданого ножа чи іншого ножа зі схожими розмірними характеристиками. На це вказують розміри ран, які вказані в медичній документації, а саме: глибина ранових каналів е перевищує 130 см (довжина клинка наданого ножа) і довжина колючо-різаних ран знаходиться в діапазоні 2,5-4,0 см, що не виключає можливість їх спричинення клинком з максимальною шириною 2,6 см (в 5см від вістря 2,0 см) (а.к.пр.122-123).
Вислухавши учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 та потерпілу ОСОБА_4 , які проти задоволення зазначеного клопотання заперечували, дослідивши докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Як зазначено у статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Згідно до вимог ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Також, частиною другої даної статті визначені підстави обов`язкового призначення експертизи.
Вимогами ст. 332 КПК України передбачено, що суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, якщо: суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності та у випадках призначення психіатричної експертизи за умов вимог ст. 509 КПК України. Згідно з вимогами Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 №53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), підпункт 1.2.10 пункту 1.2 ст.1. передбачає, що додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
Відповідно до вимог п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.97 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В п. 12 зазначеної постанови зазначено, що комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань. Комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань.
Захисник у своєму клопотання посилається на те, що з висновку експерта № 88-Ч/15м від 14.04.2015 не можливо зробити достовірний висновок про причинно-наслідковий зв`язок між тілесними ушкодженнями отриманими 28.10.2014 та нібито втратою функцій м`язів плеча, однак захисник не є експертом в галузі медицини, тому не може констатувати про наявність чи відсутність причинно-наслідкового зв`язку. Посилання адвоката, як на підставу призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи: використовування експертом нормативних актів Радянського Союзу необґрунтоване, оскільки інструкції, які використовував експерт при наданні експертних висновків на теперішній час не втратили чинності. Як пояснив в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_7 при наданні експертних висновків використовувалась надана медична документація потерпілу ОСОБА_4 , яка зазначила, що інших захворювань у неї не було, всю наявну медичну документацію, необхідну для проведення експертиз, вона надавала в період досудового розслідування
Захисник обвинуваченого, звернувшись до суду із вказаними клопотаннями, не обґрунтував належним чином необхідність призначення повторних експертиз, не навів даних, які б давали підстави сумніватися у правильності висновків експертів та вважати, що при їх проведенні були істотно обмежені права його підзахисного чи інших осіб, та що в ході повторного проведення експертиз буде з`ясовано додаткові обставини, що мають істотне значення для цього кримінального провадження. Крім того, заявлені питання, які захисник ставить для проведення повторних експертиз, вже були предметом дослідження експертів, висновки, які викладені по експертних дослідженнях достатньою мірою обґрунтовані, складені на підставі фактичних даних, отриманих в процесі проведення експертиз, не суперечать іншим матеріалам кримінального провадження, тому суд вважає, що відсутні сумніви у правильності висновків експертів та підстави для призначення експертиз, визначених у ст. 242 КПК України. Отже, у задоволенні клопотання захисника про призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 69, 94, 242, 322, 332, 350, 368-372 КПК України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.01.1998 року, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1