У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, подання інспектора Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 про скасування засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання
ВСТАНОВИВ:
Інспектор Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним поданням про скасування засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання.
Подання мотивоване тим, що 24.02.2014 року до кримінально-виконавчу інспекції м.Ужгорода надійшов для виконання вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2013 року та вирок апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2014 року відносно ОСОБА_6 , які в той же день прийняті до виконання.
03 березня 2014 року засудженого ОСОБА_6 було ознайомлено з вироками суду та роз`яснено права і обов`язки, умови відбування покарання та в результаті чого від нього була відібрана підписка, із засудженим було проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення ним в подальшому нового злочину, порушень громадського порядку, винесена постанова «Про встановлення днів явки на реєстрацію» та заведений листок реєстрації, в якій він розписався.
Згідно вироку апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2014 року на підставі п.4 ч.1 ст.76 КК України засуджений ОСОБА_6 зобов`язаний періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Із запиту до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності слідує, що засуджений ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності: 24.02.2014 року протокол №8703 та постанова від 09.04.2014 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, міра впливу штраф в розмірі 51,00 грн.; 02.04.2014 року протокол №8740 та постанова від 18.08.2014 р. за ч.2 ст.173-2 КУпАП провадження закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП; 23.01.2015 року протокол № 18765 та постанова від 24.01.2015 року за ч.1 ст.178 КУпАП, міра впливу попередження.
30.09.2015 року на запит інспекції надійшло повідомлення з відділення ДАІ з обслуговування м. Ужгорода УМВС України в Закарпатській області про те, що згідно підсистеми ДАІ «НАІС» УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме: 14.09.2015 р. протокол №455145 за ч.1 ст.130 КУпАП «керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння» - матеріали направлені в суд; 14.09.2015 року протокол № 455146 та постанова від 14.09.2015 року за ч.1 ст.126 КУпАП - міра впливу штраф в розмірі 425 грн.; 21.10.2015 року постановою суду за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що засуджений ОСОБА_6 під час іспитового строку неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, інспектор просить скасувати звільнення від відбування основного покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2014 року.
В судовому засіданні представник Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подання підтримав, просив суд скасувати засудженому ОСОБА_6 покарання з випробуванням та направити його для відбування покарання призначеного вироком апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2014 року у вигляді 5 років позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 у судовому засідання просила відмовити в задоволенні подання, вважає його безпідставним, оскільки інспектором КВІ не надано належних доказів про небажання її підзахисного стати на шлях виправлення. Просила прийняти до уваги, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, він проживає з матір`ю, яка є інвалідом ІІ-ої групи і потребує його догляду, так як не може самостійно пересуватись.

Заслухавши думку прокурора, пояснення представника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області, пояснення засудженого та його захисника, дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2013 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.. На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого звільнено від відбування покарання, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинять нового злочину та виконає обов`язки періодично з`являтись для реєстрації в органи КВІ..

06.02.2014 року вироком апеляційного суду Закарпатської області вирок Ужгородського міськрайонного суду від 01.10.2013 року стосовно ОСОБА_6 скасовано. Визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.. На підставі ст.75 КК України засудженого звільнено від призначеного за цим вироком основного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинять нового злочину та виконає покладені на нього в порядку п.4 ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації в органи КВІ..

Судом встановлено, що 03 березня 2014 року засудженого ОСОБА_6 було ознайомлено з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2013 р. та вироком апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2014 року, роз`яснено йому права та обов`язки, умови відбування покарання і в результаті чого від нього відібрана підписка. Згідно анкети із засудженим було проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення ним в подальшому нового злочину, порушень громадського порядку та винесено постанову «про встановлення днів явки на реєстрацію» та заведений листок реєстрації, в якій засуджений розписався.
Частиною 2 статті 78 КК України визначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за перевіркою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що за період іспитового строку, визначеного ОСОБА_6 вироком апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2014 року засуджений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Так, зокрема: 17.03.2014 року постановою Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/2753/14-п за ч.2 ст.173-2 КУпАП (а.с.39); 09.04.2014 року постановою Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/2752/14-п за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.38); 18.08.2014 року постановою Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/10299/14-п за ст.173-2 КУпАП (а.с.76); 23.01.2015 року постановою заст..начальника Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області за ч.1 ст.178 КУпАП (а.с.70); 14.09.2015 року постановою інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ з обслуговування стацпоста УДАІ УМВС України в Закарпатській області за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.95); 21.10.2015 року постановою Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/12203/15-п за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.120); 25.12.2015 року постановою інспектора УПП у містах Ужгороді та Мукачеві серії ПС2 №703581 за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.170); 18.03.2016 року постановою Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/42816-п за ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.171).
Вказані обставини на думку суду свідчить про не бажання засудженого ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, а тому суд приходить до висновку, що подання є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Не можуть бути прийняті до уваги, як підстава для відмови в задоволенні подання, посилання захисника засудженого на той факт, що на утриманні ОСОБА_6 знаходиться хвора матір, яка є інвалідом ІІ-ої групи і потребує його догляду.

Як слідує з постанов Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/2753/14-п від 17.03.2014 року (а.с.39), по справі №308/2752/14-п від 09.04.2014 року (а.с.38) та по справі №308/10299/14-п від 18.08.2014 року (а.с.76) насильство в сім`ї ОСОБА_6 було вчинено саме відносно своєї матері ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Подання задовольнити.
Скасувати засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити його для відбування покарання призначеного вироком апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2014 року у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2014 року рахувати з моменту його фактичного затримання.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1