Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 , суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря : ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 травня 2016 року у кримінальному провадженні №0000037 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовозобов`язаного, засудженого 08 серпня 2012 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.392 КК України,
з участю:
прокурора : ОСОБА_6 ,

захисника : ОСОБА_7 ,

обвинуваченого : ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 травня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України , частково приєднано невідбуту покарання за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської област від 08 серпня 2012 року -7 років позбавлення волі з конфіскацією майна _______________________________________________________________________________

Справа № 11 кп/787/440/2016 Головуючий у І-й інстанції : ОСОБА_8 Категорія : ст.392 КК України Доповідач : ОСОБА_1
і призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі п. «ґ» ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження з 17.04.2016 року по день набрання вироком суду законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як встановлено вироком суду , 17 грудня 2015 року у спальному приміщенні Полицької ВК №76, засуджений ОСОБА_5 , під час виходу зі спального приміщення, тримаючи руки в кишенях, проігнорувавши вказівку начальника оперативного відділу колонії, капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , наніс останньому удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме в ліве око, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження та обізвав нецензурною лайкою.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі:
- засуджений ОСОБА_5 вважає вирок суду несправедливим, незаконним, не точним та неповноцінним. На думку апелянта, вирок суду підлягає скасуванню з таких підстав: показання свідків обвинувачення вважає неналежними доказами, оскільки потерпілий та свідки є зацікавленими особами; слідчою ОСОБА_10 не було опитано засуджених, які знаходились у гуртожитку разом з обвинуваченим під час конфлікту; про висунуте обвинувачення він дізнався приблизно через два місяці. Вважає, що під час досудового розслідування допущені порушення закону. Просить скасувати вирок суду і призначити нове досудове розслідування.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , який просить скасувати вирок суду та направити кримінальне провадження на нове розслідування, думку захисника ОСОБА_7 , яка просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, думку прокурора ОСОБА_6 , який просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.392 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка.
Як вбачається з вироку суду від 12 травня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ст.392 КК України , не визнав та відмовився від дачі показань.

Твердження обвинуваченого про не вчинення ним злочину, передбаченого ст.392 КК України, викладені в його апеляційній скарзі, спростовуються дослідженими в суді першої інстанції показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили , що 17 грудня 2015 року біля 8 год. 10 хв. на території ВК №76 зайшли в спальне приміщення відділення №9, де контролювали вихід засуджених на сніданок. Під час виходу засуджений ОСОБА_5 тримав руки в кишенях куртки. З метою перевірки, що засуджений не має в руках чи кишенях заборонених предметів, потерпілим ОСОБА_9 було висловлено ОСОБА_5 вимогу вийняти руки із кишень, на що останій проігнорував. Потерпілим ОСОБА_9 було повторно постановлено вимогу. Однак на вказану вимогу засуджений ОСОБА_5 почав кричати, висловлюватися нецензурною лайкою, після чого вдарив потерпілого кулаком правої руки в обличчя.

Доводи обвинуваченого про те, що показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки є працівниками виправної колонії, заінтересованими особами, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки вказані особи, в тому числі і потерпілий ОСОБА_9 , як на досудовому розслідуванні , так і в суді першої інстанції, перед дачею показань були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань.

Показання потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 об`єктивно узгоджуються та підтверджуються висновком експерта №299 від 18 грудня 2015 року (к.п. 14), згідно якого на тілі ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої брови з переходом на лобну. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо від удару рукою, ногою або іншим стороннім предметом в термін вказаний в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Перебування ОСОБА_9 на посаді начальника оперативного відділу Полицької ВК управління ДПтС України в Рівненській області №76 під час вчинення злочину щодо нього підтверджується довідкою №412 від 10 лютого 2016 року (к.п.30).
Наведені вище досліджені судом докази, а також об`єктивні дані, які містяться в досліджених в суді доказах є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність знаходяться у взаємозв`язку та є достатньою для висновку суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування вироку суду з направленням кримінального провадження на додаткове розслідування є такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено можливості скасування вироку з направленням кримінального провадження на додаткове розслідування.
З огляду на викладене, заперечення обвинуваченим ОСОБА_5 вчинення злочину, передбаченого ст.392 КК України, колегія суддів розцінює як позицію обвинуваченого щодо реалізації ним права на захист, намагання уникнути передбаченої законом відповідальності.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, відсутність обставин, які пом`якшують обтяжують покарання, обставину, яка обтяжує покарання- рецидив злочинів, особу обвинуваченого, який характеризується із негативної сторони, вчинив тяжкий злочин під час відбування покарання за особливо тяжкий злочин та дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ст.392 КК України, що відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Також з врахуванням вищезазначених обставин, з дотриманням вимог ст.ст. 65, ст.71 КК України, судом першої інстанції визначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за сукупністю вироків , яке за своїм розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Під час судового провадження та ухвалення вироку, судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено.
Доводи захисника ОСОБА_7 про скасування вироку з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції є необгрунтованими, оскільки підстави передбачені ст.ст.412, 415 КПК України, відсутні.
За таких обставин , колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, підстави для скасування вироку чи його зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 405, 407 ,409, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 травня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.392 КК України - залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
С У Д Д І :

________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3