Справа № 128/1652/16-к
ВИРОК
Іменем України
06 жовтня 2016 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілої: ОСОБА_5
за ст. 185 ч.3 КК України, -
ОСОБА_4 02.11.2015 року, близько 21 год. 00 хв., знаходячись на території Вінницького обласного спеціалізованого територіального медичного об`єднання «Фтизіатрія» (комплекс будівель та споруд буд. б/н), що розташоване на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за межами с. Бохоники, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття віконного скла, проник до приміщення продуктового магазину, де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_5 , звідки вчинив крадіжку, відповідно до довідки, наданої ФОП ОСОБА_5 станом на 17.03.2016 року, грошей із каси в сумі 1588 грн. та продукції: 2 палки ковбаси «Фермерська», вартістю 74 грн., 1 упаковку сиру «Косичка», вартістю 16 грн. 50 коп., закуску «Пікнік» 1 шт., вартістю 6 грн. 80 коп., 2 упаковки соку томатного «Садочок», об`ємом по 1 літру, вартістю 11 грн. 60 коп. кожна на суму 23 грн. 20 коп., одну упаковку молока «Селянське», об`ємом 1 літр, вартістю 10 грн. 50 коп., 2 плитки шоколаду «Корона», вартістю 19 грн. 50 коп. кожна, на суму 39 грн., а також картки поповнення рахунку «Київстар» у кількості 6 штук, вартістю 42 грн. кожна, на суму 252 грн. Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2010 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні та пред`явлений до нього цивільний позов про стягнення майнової шкоди, визнав повністю, пояснивши, що в листопаді 2015 року він разом зі своїми друзями здійснював ремонт приміщень ВОСТМО «Фтизіатрія» на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Термін договору, на який він найнявся працювати, складав три місяці, однак, пропрацювавши неповний місяць, 02.11.2015 року, після спільного розпиття зі своїми товаришами алкогольних напоїв, будучи в стані алкогольного сп`яніння, він пішов до продуктового магазину, який знаходиться на території даного медичного об`єднання, розбив скло у вікні, проникнувши всередину, викрав з каси магазину гроші, ковбасу, сир, сок, шоколад, молоко, інші продукти харчування, а також картки поповнення рахунку. Викрадені продукти харчування, повернувшись до друзів, він з`їв разом з ними, картки поділив між друзями, а гроші залишив собі, які в послідуючому витратив на власні потреби. Про скоєне ним він жалкує, просить суд його суворо не карати, запевняючи у відшкодуванні заподіяної потерпілій шкоди.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України, як крадіжка, кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, поєднана із проникненням у приміщення та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії тяжких, особу винного, те що він раніше в силу ст. 89 КК України несудимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; позитивну характеристику з колишнього місця роботи, невідшкодування заподіяної шкоди, думку потерпілої щодо міри покарання ОСОБА_4 , згідно якої вона не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: визнання вини, активне сприяння розкриттю правопорушення.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд встановив: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі з застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, суд виходить з того, що відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Згідно норм КПК України в ред. 2012 року, цивільний позов у кримінальній справі може бути пред`явлено лише на двох стадіях: під час досудового розслідування кримінального правопорушення, а також під час підготовчого судового засідання. У випадку пред`явлення цивільного позову під час судового розгляду кримінальної справи суд залишає позов без розгляду, що не позбавляє особу пред`явити той же позов у порядку цивільного судочинства (ч.7 ст. 128 КПК України).
Оскільки цивільний позов подано через канцелярію суду 08.07.2016 року, тобто, після проведення підготовчого судового засідання 28.04.2016 року, тому його слід залишити без розгляду.
З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення судово - дактилоскопічного дослідження.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 128, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілій її право звернення до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином в порядку цивільного судочинства.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово - дактилоскопічного дослідження в сумі 307 грн. 20 коп.
Речові докази: сліди пальців рук у спецпакеті № 2219139, передані до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: