Справа № 640/6970/16-к
н/п 1-кс/640/3741/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, навесні 2015 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 та невстановленими у ході слідства особами при невстановлених в ході слідства обставинах, з метою скоєння системного вимагання грошових коштів, під загрозою фізичного насильства або пошкодження та знищення майна, з приватних підприємців та осіб, працюючих за наймом без належно оформлених документів, які здійснюють господарську діяльність на території Харківської області, яка полягає у здійснені пасажирських автоперевезень осіб з парковки супермаркету «Клас» розташованої за адресою: м. Харків, пр. Московський, 295, де знаходиться «стихійна» зупинка автотранспорту, на тимчасово окуповану територію України в межах Донецької та Луганської областей та у зворотному напрямку.
Після чого ОСОБА_6 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 дійшли згоди, що досягнення їх злочинної мети можливо лише за допомогою залучення осіб, у тому числі з раніше засуджених, маючих досвід і навички здійснення корисливих злочинів, які шляхом психологічного впливу у вигляді погроз та, при отриманні категоричної відмови, шляхом подавлення фізичного опору, повинні були збирати грошові кошти із перевізників у розмірі 100 грн. з автотранспортного засобу, що має не більше десяти посадочних місць, та 200 грн. з транспортних засобів, які мають більше 10 посадочних місць.
В подальшому у цей же проміжок часу звернулись до раніше судимих ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 та запропонували їм разом з ними шляхом систематичних вимагань поєднаних з погрозою застосування фізичної сили або погрозами пошкодження чи знищення майна, а саме автотранспортних засобів, заволодівати грошовими коштами перевізників, при цьому ознайомили останніх зі своїм злочинним планом, згідно якого ОСОБА_9 , братам ОСОБА_8 та ОСОБА_8 необхідно було в ранковий час кожного дня приїжджати на парковку супермаркету «Клас» розташовану за пр. Московським, 295 у м. Харкові, де знаходиться «стихійна» зупинка автотранспорту, та під приводом здійснення так званого «кришування» збирати грошові кошти з авто перевізників, а у разі виникнення конфліктних ситуацій і відмови автоперевізників платити грошові кошти, останні повинні були сповіщати про це ОСОБА_7 або ОСОБА_6 , які в свою чергу разом з невстановленими в ході слідства особами повинні були виїжджати на вищевказане місто та шляхом використання психічного та фізичного впливу, переконувати перевізників щодо необхідності здійснення систематичних платежів.
На вказану пропозицію ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодились та висловили свою згоду прийняти участь у скоєнні вимагання за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а грошові кошти виручені від їх злочинних дії звернути на свою користь, розподіливши їх між собою в попередньо визначених частинах, розмір яких в ході слідства не встановлено.
Так, приблизно на початку квітня 2015 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно із корисливих спонукань та за попередньою змовою, на автомобілі «Рено Меган», державний реєстраційний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 та на автомобілі ВАЗ-2114 державний реєстраційний знак транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_9 та під керуванням останнього, з метою реалізації злочинного плану розробленого разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо заволодіння грошовими коштами приватних підприємців та осіб працюючих за наймом - перевізників, в ранковий час прибули на парковку супермаркету «Клас» розташовану за пр. Московським, 295 у м. Харкові, де знаходиться «стихійна» зупинка автотранспорту.
Після чого, ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись на парковці, прослідували до транспортних засобів, що здійснюють пасажирські перевезення та звернулися до водія автомобіля «Форд Транзит» державний реєстраційний знак транспортного засобу НОМЕР_3 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий займається пасажирськими автоперевезеннями двічі на тиждень транспортним засобом, що належить на праві власності його батьку ОСОБА_11 , сполученням «Луганська область м. Антрацит - Харків» та у зворотному напрямку.
В цей час ОСОБА_10 , будучи водієм транспортного засобу «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_3 та перебуваючи на парковці супермаркету «Клас», здійснював посадку пасажирів. Переконавшись, що ОСОБА_10 дійсно займається пасажирськими перевезеннями з території Харківської області на окуповану територію в межах Луганської області та у зворотному напрямку, ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пред`явили незаконну матеріальну вимогу, яка полягала у передачі останнім грошових коштів у сумі 100 грн. за кожен приїзд на «стихійну» зупинку розташовану на парковці супермаркету «Клас» за пр. Московським, 295 у м. Харкові та посадку пасажирів, а коли ОСОБА_10 обурився даним поводженням та відмовився платити гроші, ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали психологічно впливати на останнього шляхом погроз про пошкодження чи знищення його майна, а саме пошкодження транспортного засобу «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_3 кожного разу, коли ОСОБА_10 приїжджаючи до м. Харкова відмовиться платити за використання парковки в якості зупинки для висадки та посадки пасажирів.
Сприйнявши погрозу, як реальну та дізнавшись від інших перевізників, що пошкодження транспортних засобів має місце бути, побоюючись за збереження свого майна та не маючи змоги змінити місце зупинки та стоянки у зв`язку з тим, що пасажири для відправки у напрямку Луганської області приїжджали на парковку супермаркету «Клас» за пр. Московським, 295 у м. Харкові, погодився на незаконні вимоги ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою уникнення матеріальних збитків пов`язаних з пошкодженням його майна, з того часу по березень 2016 року приїжджаючи двічі на тиждень платив останнім грошові кошти у розмірі 100 грн. кожного разу.
Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 починаючі з квітня 2015 року по березень 2016 року, знаходячись на парковці супермаркету «Клас» розташованої по пр. Московському, 295 у м. Харкові, діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 згідно раніше розробленого плану та виконуючі свою роль, яка полягала у систематичному вимаганні грошових коштів з перевізників, поєднаних з погрозою застосування фізичної сили або погрозами пошкодження чи знищення майна, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 у розмірі 9700 (дев`ять тисяч сімсот) гривень, зазначені грошові кошти виручені від їх злочинних дії останні звернули на свою користь, розподіливши між собою у попередньо визначених частинах, розмір яких в ході слідства не встановлений.
27.04.2016 біля 07:00 години ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи повторно із корисливих спонукань та за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи згідно раніше розробленого плану, знаходячись на парковці супермаркету «Клас» по пр. Московському, 295 у м. Харкові, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, вимагали та отримали грошові кошти у сумі 100 гривень, купюрами номіналом по 50 гривень у кількості 2-х штук, від ОСОБА_12 , якого було залучено на конфіденційній основі до проведення НСРД в якості водія, що здійснює міжміські пасажирські перевезення.
Окрім того 27.04.2016 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено бойову гранату РГД-5 маркування «165-86Т» з запалом до неї УЗРГМ-2 маркування «34-87», які ОСОБА_6 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Оскільки, як встановлено вище, власників вилучених в ході огляду місця події грошових коштів на теперішній час стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням про арешт майна, не встановлено, розгляді клопотання відбувається у їх відсутність.
Неприбуття в судове засідання власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
27.04.2016, в ході затримання ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, пр.. Московський, 295, територія парковки супермаркету «Класс», в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 27.04.2016 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні слідчого.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подано протягом 48 годин після вилучення майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України ( а.с. 2).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказані грошові кошти, вилучене під час проведення огляду місця події, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 27.04.2016 грошові кошти підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення на теперішній час доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, доведено значення вилучених предметів, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно,яке вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, пр.. Московський, 295, територія парковки супермаркету «Класс», а саме:
грошові кошти в сумі 700 гривень, а саме: 2 купюри номіналом по 50 гривень, 4 купюри номіналом по 100 гривень та одна купюра номіналом 200 гривень, які виявлені на відстані 7 м від автомобіля «Fiat Dukato» на землі;
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1