Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №283/1085/15-к
"16" червня 2016 р. року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень кримінальне провадження щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Кокчетавської області республіки Казахстан, громадянина України, не інваліда, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, не депутата, не інваліда, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого :
-11.02.2008 року Бердичівським міськрайонний судом Житомирської області за ст.ст. 186ч.2,69ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі ;
-19.04.2012 року Бердичівським міськрайсудом Житомирської області ст.ст.395,186ч.2,70ч.1 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на один рік чотири місяці 13 днів ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області;

в скоєнні злочинів, передбачених ч.4ст.187; п.п.4,6,12ч.2ст.115 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця м. Києва, громадянина України,не інваліда, не одруженого, не працюючого, на утриманні осіб не має, з середньою спеціальною освітою, не депутат, проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого
в скоєнні злочинів передбачених ч.4ст.187, п.п.,4,6,12ч.2ст.115 КК України;
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 27 січня 2015 року біля 19 години в АДРЕСА_3 , за попередньою змовою між собою, проникнувши до приміщення літньої кухні зазначеного домоволодіння, вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_12 з метою заволодіння його майном, під час якого умисно, зі значною силою прикладення нанесли декілька ударів кулаками рук по голові та обличчю ОСОБА_12 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у виді синця правої лобноскроневої ділянки, ссадин лобної ділянки справа , а ОСОБА_8 , діючи в межах єдиного умислу з ОСОБА_9 , наніс декілька ударів дерев`яною палицею по шиї потерпілого, спричинивши ОСОБА_12 тілесне ушкодження , від яких потерпілий впав на підлогу горілиць. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з особливою жорстокістю нанесли лежачому потерпілому численні удари ногами в область грудної клітини та по тулубу, спричинивши йому закриту тупу травму органів грудної клітини з переломами тіла грудини, ребер з пошкодженням пристінкової плеври та пошкодженням нижньої долі лівої легені розриву печінки, переломів під`язикової кістки та хрящів гортані, яка ускладнилась травматичним шоком важкого ступеню , що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи, від якої настала смерть потерпілого, та таким чином вбили ОСОБА_12 , після чого заволоділи майном потерпілого на загальну суму 375 гривень, а саме: грошовими коштами в сумі 200 гривень,мобільним телефоном марки « Samsung-SGH-C230» вартістю 150 гривень з карткою оператора мобільного зв`язку вартістю 25 гривень.
Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи , яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст.187ч.4 КК України .
Своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений п.п.4,6,12ч.2ст.115 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи , яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст.187ч.4 КК України .
Своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений п.п.4,6,12ч.2ст.115 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1ст.337 КПК України.
Такі встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні показами обвинувачених, потерпілого, свідків та матеріалами кримінального провадження.
Висновки щодо доведеності вини обвинувачених, їх ролі у вчиненні злочинних дій судом зроблені на підставі аналізу отриманих та досліджених безпосередньо під час судового розгляду доказів.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину та цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 визнав частково та ствердив у судовому засіданні, що в січні 2015 року працював у м. Києві на будівництві разом з обвинуваченим ОСОБА_9 , разом проживали на одній квартирі. Наприкінці січня 2015 року він попросив ОСОБА_9 поїхати з ним в с. Тишів Малинського району Житомирської області з метою забрати телевізор.
27 січня 2015 року близько 18 години електропотягом вони разом прибули в с. Тишів Малинського району та пішли до будинку ОСОБА_12 . Раніше він приїздив туди разом із племінником покійного ОСОБА_14 , з яким разом працював на будівництві в м. Київ. Підійшовши до домоволодіння ОСОБА_12 , він наказав ОСОБА_9 чекати його надворі. ОСОБА_12 проживав у літній кухні. ОСОБА_8 постукав у вікно і попросив відкрити, повідомивши, що незабаром підійде його племінник ОСОБА_15 . Маючи намір забрати телевізор, якого бачив під час попереднього візиту, намагався змусити ОСОБА_12 вийти з приміщення, щоб забрати телевізор і втекти. Оскільки ОСОБА_12 не виходив, то він наказав йому віддати телевізор. Тоді ОСОБА_12 взяв качалку та почав нею замахуватись на ОСОБА_8 . В цей час в приміщення увійшов ОСОБА_9 , попив води, взяв у нього цигарку і вийшов. ОСОБА_12 став кричати та виганяти його. Тоді він вихопив у ОСОБА_12 качалку, щоб останній не ударив його, та наніс ОСОБА_12 декілька ударів в область шиї спереду. Наміру вбивати ОСОБА_12 він не мав. Скинувши з ліжка речі, він поклав ОСОБА_12 на ліжко і накинув на нього ковдру. Коли скидав речі, то з наволочки подушки випали гроші, приблизно 200 гривень різними купюрами, які він забрав разом з мобільним телефоном. На светр , в який він був одягнений, потрапила кров ОСОБА_12 . Той светр належав ОСОБА_9 , але він його одягнув перед поїздкою до Тишева.
З будинку він забрав кружку, з якої пив воду ОСОБА_9 . В цілому в будинку він перебував біля 10 хвилин. Вийшовши на вулицю, сказав ОСОБА_9 що все нормально. Після цього вони пішли на залізничну станцію і по дорозі він викинув кружку та телефон, дав ОСОБА_9 50 гривень на придбання пива. Про все, що відбувалось у будинку ОСОБА_9 нічого не розповідав.
Під час слідчого експерименту із застосуванням відеозапису, ОСОБА_8 говорив, що всі ці дії вчиняв ОСОБА_9 , бо йому так порадили говорити працівники міліції. Він давав неправдиві показання, щоб уникнути відповідальності. ОСОБА_9 він запропонував поїхати з ним, бо самому було скучно і треба було допомогти перевезти телевізор, який планував викрасти.
Однак, при перегляді відеозапису слідчого експерименту від 31.01.2015 року за участю ОСОБА_8 суд встановив, що під час вказаної слідчої дії ОСОБА_8 давав показання, в яких всю злочинну роль відводив обвинуваченому ОСОБА_9 . Показав, що першим до літньої кухні зайшов ОСОБА_9 . Детально описував приміщення літньої кухні,розташування предметів домашнього вжитку. Зазначав, що увійшовши до приміщення, побачив, що ОСОБА_9 , знаходячись за спиною ОСОБА_12 , наніс йому біля семи ударів кулаками рук по потилиці, показував, де знаходились потерпілий та ОСОБА_9 , демонстрував нанесення останнім ударів на манекені, описував взаєморозташування учасників події, вказав, що стояв за спиною у ОСОБА_9 , коли той почав бити потерпілого по потилиці, наніс йому 7 ударів, після яких потерпілий впав. Після цього ОСОБА_9 тричі ударив лежачого на підлозі потерпілого дерев`яною палкою по шиї, потім наніс 3-4 удари п`ятою ноги в грудну клітину. Потерпілий опору не чинив. ОСОБА_9 з табурету взяв ніж та хотів ударити ним потерпілого , але він забрав ножа. На прохання ОСОБА_9 вони поклали діда на ліжко. ОСОБА_9 накрив його тіло ковдрами та матрацом. Дістав з подушки 200 гривень і забрав їх собі. Коли виходили, то потерпілий ще дихав. Крім грошей ОСОБА_9 забрав собі телефон потерпілого, сало з холодильника, кружку , з якої пив воду. Запланований телевізор вони не взяли, оскільки його не було куди покласти. Крім того, ОСОБА_8 показав місце, де викинули ніж, який узяли в приміщенні потерпілого, сім-картку,пляшку з-під пива.
Суд не приймає до уваги покази ОСОБА_8 дані в судовому засіданні, оскільки під час слідчої дії його покази були послідовні, уточнював такі деталі події, які не могли бути відомі працівникам, такі як місцезнаходження дерев`яної палиці, ножа, вилучення з приміщення кружки, продуктів харчування.
Як свідчить відеозапис слідчої дії, показання ОСОБА_8 давав вільно, вони були послідовними,уточнював деталі події, показував на місці розташування кожного з учасників та про їх дії, а також місцезнаходження речей. Він вільно орієнтувався в обстановці помешкання.
За таких обставин суд розцінює показання ОСОБА_8 як намагання уникнути відповідальності за скоєне. Даючи показання в присутності захисника під час проведення слідчого експерименту , ОСОБА_8 , описуючи фактичні обставини, які мали місце, приховував свою участь у них, а під час судового розгляду намагався взяти всю вину на себе , сподіваючись на покращення становища через відсутність певних кваліфікуючих вчинене діяння ознак.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочинів та цивільний позов не визнав. В судовому засіданні ствердив, що поїхав до с. Тишів Малинського району на пропозицію ОСОБА_8 привезти телевізор. Приїхавши на електропоїзді до села Тишів, вони пішли до будинку, на який вказав ОСОБА_8 . Він залишився стояти за парканом. ОСОБА_8 пішов до будинку. Через хвилин 15-20 він зайшов до будинку, щоб попити води та взяти цигарку. Він попив води і вийшов. ОСОБА_8 вийшов через хвилин 15 , у руках тримав кульок з якимись речами. По дорозі ОСОБА_8 дав йому 50 гривень і попросив зайти до магазину купити пива. Приїхавши до Києва, ще купили пива. По приїзді до Києва ОСОБА_8 виправ свої речі, розповідав, що була якась сварка. В той день він був одягнений в спортивні штани, кофту, куртку, кросівки. ОСОБА_8 був одягнений у джинси, куртку, його светр та кросівки.
Після затримання працівниками міліції він показань не давав, під час проведення слідчого експерименту його залякували, чинили психологічний тиск, розповідали які показання необхідно давати, а тому просив його виправдати .
Переглянувши відеозапис слідчого експерименту від 05.03.2015 року за участю ОСОБА_9 та сприйнявши таким чином його показання особисто, суд встановив, що ОСОБА_9 в присутності понятих та захисника, без будь-якого тиску, давав послідовні показання про те, що саме він постукав до помешкання потерпілого . Коли той його впустив, то він присівши в кімнаті на табурет, викурив декілька цигарок, недопалки викидав у грубу, що свідчить про те, що в приміщенні він знаходився тривалий час. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_8 сказав йому, що з дідом щось треба робити. Бити потерпілого він відмовився. Тоді ОСОБА_8 сам постукав у двері і після відкриття їх ОСОБА_12 , почав наносити йому удари в обличчя палицею, яку взяв у приміщенні літньої кухні, наніс потерпілому удари по шиї. Коли той впав, то ОСОБА_8 п`ятою ноги почав наносити йому понад десять ударів в область грудної клітини. ОСОБА_8 в речах, що висіли на вішаку, наказав йому шукати гроші. Оскільки він грошей не знайшов, то ОСОБА_8 просив його вкласти діда на ліжко. Коли поклали ОСОБА_12 на ліжко, то з подушки випадали гроші, які вони забрали, а також мобільний телефон, ніж та кружку, з якої він пив воду. ОСОБА_9 особисто наніс потерпілому лише один удар п`ятою в грудну клітку.
З відеозапису вказаної слідчої дії видно, що показання ОСОБА_9 давав вільно, вони були послідовними, уточнював деталі події, показував на місці розташування кожного з учасників та про їх дії, а також місцезнаходження речей, вільно орієнтувався в обстановці помешкання.
Будь-які зауваження з приводу проведеної слідчої дії ні ним, ні його захисником не заявлялись.
Таким чином, суд сприймає показання обвинуваченого ОСОБА_9 як форму самозахисту з метою уникнути відповідальності за вчинене з перекладанням своєї ролі у вчиненому на ОСОБА_8 . Однак, судом враховується, що під час слідчого експерименту ОСОБА_9 повідомляв про обставини, які свідчать про те, що він був на місці вчинення злочину, знав про його вчинення та приймав у ньому участь.
Зроблена стороною захисту заява про недопустимість як доказу протоколу вказаної слідчої дії через порушення права ОСОБА_9 на захист через те, що протокол про його затримання 30.01.2015 року було складено пізніше, а захисника до нього допустили 31.01.2015 року є безпідставною, оскільки така слідча дія проводилась 05.03.2015 року в присутності захисника, яким будь-які зауваження щодо незаконності її проведення не робились.
Потерпілий ОСОБА_13 показав у судовому засіданні, що покійний ОСОБА_12 був його батьком. По-сусідству з батьком проживав їх родич ОСОБА_16 , який часто допомагав батькові, купував йому цигарки. В суботу, напередодні вбивства , він був у батька і той йому розповідав, що ОСОБА_15 має привезти цигарки і що декілька днів назад до нього приїздив ОСОБА_15 із ОСОБА_8 . Батько проживав у літній кухні, а бабуся у будинку. Покійний батько мав хворі ноги і дуже важко пересувався, завжди замикався і незнайомим не відчиняв. Про вбивство батька дізнався від тітки.
З показів свідка ОСОБА_17 слідує, що вона працює продавцем магазину в с. Тишів і наприкінці січня 2015 року ОСОБА_9 купував у неї пиво. Вона звернула на нього увагу, тому що він був немісцевий. Пізніше слідчий пред`являв їй для впізнання фотознімки, на яких вона його впізнала, оскільки з часу події минуло небагато часу і вона добре запам`ятала його обличчя.
Свідок ОСОБА_18 дав показання про те, що по роботі познайомився з обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Перед Новим 2015 роком з його дозволу хлопці стали проживати в його квартирі, пояснюючи, що бажають працевлаштуватися в Києві. Від працівників міліції він довідався , що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заарештували за вбивство. За день до можливого вбивства ОСОБА_8 кудись поїхав сам, а через день забрав ОСОБА_9 і вони поїхали разом. Наступного дня вранці приїхав лише ОСОБА_9 і повідомив, що ОСОБА_8 перебуває у лікарні. Наступного дня приїхав і ОСОБА_8 та попросив його придбати миючий засіб для прання білизни. В той день ОСОБА_8 був одягнений у джинси, його кросівки та світлий светр. Светр належав ОСОБА_9 , але в той день його одягав ОСОБА_8 . На кросівках та светрі він бачив плями крові. По приїзді ОСОБА_9 був одягнений в куртку, темну кофту, спортивні штани, туфлі чи кросівки. ОСОБА_8 пояснив, що вони з кимось побились, тому він потрапив у лікарню, звідки втік. Працівникам міліції він видав речі обвинувачених, серед яких був і світлий в`язаний светр та його кросівки, що з його дозволу взував ОСОБА_8 .
З протоколу огляду від 28.01.2015 року приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_3 та фототаблиці до нього видно обстановку на місці злочину, виявлення трупа ОСОБА_12 , слідова інформація (відбитки пальців рук), вилучення речових доказів (недопалків цигарок, милиці зі слідами речовини бурого кольору) та знаряддя злочину (дерев`яної палиці), які в подальшому були піддані експертним дослідженням. Фототаблицею до вказаного протоколу зафіксовано положення тіла ОСОБА_12 , його одяг, кишені якого були вивернуті назовні (фото 13,14),плями крові на підлозі кухні, місцезнаходження милиці,на якій виявлено плями крові округлої форми у виді бризок (фото 7,10,15), місцезнаходження дерев`яної палиці (фото 9,16), недопалків цигарок (фото 10).
Відповідно до висновку експерта №22 від 10.04.2015 року причиною смерті ОСОБА_12 стала закрита тупа травма органів грудної клітки з переломами тіла грудини, ребер з пошкодженням пристінкової плеври та пошкодженням нижньої долі лівої легені , розриву печінки, переломів під`язикової кістки та хрящів гортані, яка ускладнилась травматичним шоком важкого ступеню, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи. Смерть настала в термін 27.01.2015 року з 19-ої до 21-ої години. При судово-медичному дослідженні трупа також були виявлені легкі тілесні ушкодження у виді синця правої лобноскроневої ділянки,спадин лобної ділянки справа. Всі зазначені ушкодження були прижиттєвими, могли виникнути в результаті дії різних предметів внаслідок нанесення численних (не менше 12) ударів руками, ногами, дерев`яною палицею. Потерпілий в момент нанесення йому ушкоджень спочатку міг знаходитись у вертикальному положенні, а потім в горизонтальному, до нападаючого був повернений передньою частиною тіла. Смерть настала в короткий проміжок часу до 10 хвилин після отримання тілесних ушкоджень. За умови надання своєчасної медичної допомоги врятувати життя потерпілому було неможливо.
Розташування тілесних ушкоджень на тілі загиблого спростовує версію ОСОБА_8 висуну ним під час проведення слідчого експерименту про те, що ОСОБА_9 наносив потерпілому удари кулаками рук по потилиці, оскільки на вказаній частині голови потерпілого будь-яких ушкоджень виявлено не було.
Висновком експерта №67 від 23.04.2015 року встановлено, що під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілий міг відчувати сильний фізичний біль. Виявлені на тілі ОСОБА_12 ушкодження могли виникнути за обставин, на які вказували обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під час слідчого експерименту.
З врахуванням вказаного висновку, кількості, характеру та локалізації отриманих загиблим ушкоджень, суд приходить до висновку, що вбивство ОСОБА_12 було вчинено з особливою жорстокістю.
Проведеними імунологічними експертизами встановлено, що на частині милиці, вилученій при огляді місця події, було виявлено кров людини походження якої можливо від ОСОБА_12 (7/18-15 від 17.03.2015 року ), на двох светрах світло коричневого кольору та чорного у поперечну смугу білого кольорів , які були вилучені з місця проживання обвинувачених, була виявлена кров, походження крові на светрі чорного кольору в поперечну смугу білого кольору можливо від ОСОБА_12 . Походження крові від обвинувачених виключається. На светрі світло-коричневого кольору також було виявлено кров, однак її належність встановити не вдалось, оскільки в слідах був відсутній білок.( №7/16 від 16.03.2015 року)
Судом встановлено, що в светр чорного кольору в поперечну смугу білого кольору був одягнений ОСОБА_9 . Дану обставину підтвердив і свідок ОСОБА_19 . Описуючи вказаний одяг та сліди на ньому (п.2.1 висновку експерта № 7/16-15), експертом зазначено, що на лицевій поверхні передньої поверхні светра на рівні 17,5 см від вільного нижнього краю на ділянці 15х40 см виявлено групу плям буро-коричневого кольору з нечіткими краями, невизначеної форми, розмірами від крапкових до 1х1 см, що поверхнево просочують та ущільнюють тканину. На лицьовій поверхні правого рукава светра на рівні 4,5 см від нижнього шва на ділянці 5х7,5см було виявлено нашарування речовини коричневого кольору з нечіткими краями, невизначеної форми , розмірами від крапкових до 1,6х2см, що поверхнево просочує та ущільнює тканину. Висновок вказаної експертизи спростовує твердження ОСОБА_9 про те, що він не був присутнім на місці вбивства, не знав про вбивство ОСОБА_12 та не приймав участі в ньому, оскільки саме на його одязі була виявлена кров загиблого. Виявлення на одязі ОСОБА_9 слідів крові ОСОБА_12 , їх розташування (лицьова поверхня передньої частини та лицьова поверхня нижньої частини правого рукава), їх форма( плями, що просочують та ущільнюють тканину) та кількість (група плям різного розміру) є свідченням того, що на одяг ОСОБА_9 кров потерпілого ОСОБА_12 потрапила безпосередньо під час вбивства останнього, коли ОСОБА_9 знаходився в безпосередній близькості з потерпілим. Форма плям крові та їх розташування свідчать про те, що на одяг кров потрапила, витікаючи з тіла потерпілого під тиском, оскільки плями мали форму крапель різного розміру, що просочують тканину. У випадку, якщо б кров потерпілого потрапила на одяг обвинувачених під час перенесення тіла на ліжко, то сліди мали б вид поверхневих нашарувань (мазків) невизначеної форми, а не багаточисленних плям , що просочують тканину.
На светрі світло-коричневого кольору , в який у день вбивства був одягнений ОСОБА_8 , на лицевій поверхні на рівні 22 см від вільного нижнього краю виявлено групу плям коричневого кольору з нечіткими краями невизначеної форми розмірами 0,8х1см, що поверхнево просочують та ущільнюють тканину (п.1.2 висновку експерта №7/16-15). На лицевій поверхні задньої поверхні лівого рукава на рівні 12 см від вільного нижнього краю на ділянці 1х1,2см виявлено нашарування речовини коричневого кольору з нечіткими краями, невизначеної форми, розмірами 1,2х1 см, що поверхнево просочує та ущільнює тканину. Вказаний светр, який було вилучено 30.01.2015 року у вологому стані та запаковано в поліетиленовий пакет (протокол від 30.01.2015 року зображення №5,8 фототаблиці до висновку експерта №7/16-15) і на час проведення експертизи знаходився у вологому стані, що є доказом того, що светр піддавався пранню, та причиною того, що у виявлених плямах був відсутній білок, який би давав змогу встановити видову належність виявленої на светрі крові.
Відсутність будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_8 (висновок експерта №22 від 31.01.2015 року) підтверджено оглядом від 31.01.2015 року.
Протоколом огляду приміщення квартири АДРЕСА_4 зафіксовано виявлення та вилучення одягу (футболка, два светри) та взуття (кросівки), що належали обвинуваченим чи перебували в їх користуванні (кросівки).
Висновком експерта №51/ц від 11.03.2015 року судової цитологічної експертизи доведено, що на одному з недопалків цигарки, який було вилучено з місця злочину, була виявлена слина, походження якої можливе як від ОСОБА_9 так і від ОСОБА_8 .
Під час досудового розслідування було отримано доступ до інформації операторів мобільного зв`язку, якими обслуговувались мобільні термінали, які належали потерпілому ОСОБА_12 та обвинуваченому ОСОБА_8 та проведено аналіз отриманої інформації (довідка заступника начальника УОТЗ УМВС України в Житомирській області від 21.04.2015 року), згідно якої в день та час скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_8 перебував у зоні дії базової станції,яка обслуговує місце, де було вчинено злочин ( АДРЕСА_3 ) в мобільному терміналі обвинуваченого ОСОБА_20 використовувалась SIM-карта потерпілого ОСОБА_12 , що є доказом того, що ОСОБА_8 27 січня 2015 року близько 19 години був на місці злочину та заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_12 .
Висновками судово-наркологічних експертиз встановлено, що обоє обвинувачені мають психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю.
Проведеними судово-психіатричними експертизами встановлено, що як ОСОБА_8 так і ОСОБА_9 під час інкримінованих їм дій могли усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому їх дії були наперед спланованими , послідовними, колективними, цілеспрямованими, пролонгованими в часі, з чіткою орієнтацією у просторі та ситуації. Комісії лікарів ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_8 запропонував йому «взяти» у потерпілого телевізор та тюнер. Після того, як ОСОБА_21 відкрив їм двері, то ОСОБА_8 його вдарив. Він потерпілого не торкався, лише допоміг покласти його на ліжко. Заволоділи грошима та мобільним телефоном. Комісія зробила висновок про те, що на попередньому етапі слідства ОСОБА_9 давав послідовні свідчення по справі, логічно будував свій захист, висував свою версію подій, відводячи собі пасивну роль. ОСОБА_8 логічно будує свій захист, чітко дотримується власної версії подій, наполягає на тому, що ініціатором вчинення злочину був ОСОБА_9 .
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є допустимими . належними і достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними , поза розумним сумнівом доводять причетність до вчинення злочинних дій, суд приходить до висновку про винуватість обвинувачених в інкримінованих їм злочинах.
Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» якщо під час розбою чи вимагання було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження,внаслідок якого сталася смерть потерпілого, або останнього було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів за частиною четвертою статті 187 та пунктом 6 частини другої статті 115 Кримінального Кодексу.
За правилами п.24 вищезазначеної постанови злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину , які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення;учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину; при цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину; у тому разі, якщо один із співучасників вийшов за межі попередньої домовленості, то дії іншого співучасника слід кваліфікувати з врахуванням їх попередньої домовленості, якщо він безпосередньо не сприяв застосуванню насильства або не скористався ним для заволодіння майном потерпілого.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 був обізнаний з наміром ОСОБА_8 заволодіти майном потерпілого ОСОБА_21 , дав свою згоду на вчинення злочину, прийняв участь у його вчиненні,забезпечив ОСОБА_8 доступ до житла потерпілого,наносив разом із ним удари потерпілому,заволоділи його майном та використали його на свій розсуд. За таких обставин і він має нести відповідальність як співвиконавець.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його особу.
Злочини, вчинені ОСОБА_8 є особливо тяжкими злочинами .
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 не встановлено .
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є рецидив злочину. Як особа ОСОБА_8 характеризується посередньо.
За таких обставин суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 неможливо без ізоляції від суспільства і обирає покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ч.1ст.70 та ч.1ст.71 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його особу.
Злочини, вчинені ОСОБА_9 є особливо тяжкими .
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.
Як особа ОСОБА_9 характеризується посередньо.
За таких обставин суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 неможливо без ізоляції від суспільства і обирає покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.70ч.1 КК України.
Відповідно до вимог ст.377ч.1 КК України запобіжний захід суд залишає тримання під вартою. Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 року в справі Чанєв проти України) суд вважає за доцільне визначити кінцевий можливий строк утримання обвинувачених під вартою в межах двомісячного строку.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні суд стягує із обвинувачених відповідно до ст.124ч.2 КПК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 суд задовольняє повністю.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 368, 370 , 371 , 373,374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_10 визнати винуватим у скоєнні злочинів , передбачених п.п.4,6,12ч.2ст.115 та ч.4ст.187 КК України і призначити покарання:
за ч.4ст.187 КК України десять років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного особистого майна;
за п.п.4,6,12ч.2ст.115 КК України на тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до ч.1ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати засудженим на тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. За правилами ч.1ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2012 року у виді 6(шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 13 (тринадцяти) років 6(шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 30 січня 2015 року та зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 30.01.2015 року до дня набрання вироком законної сили, як відбуте покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу, але не пізніше 15 серпня 2016 року, залишити попередній тримання під вартою.
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4ст.187 КК України та п.п.4,6,12ч.2ст.115 КК України та призначити покарання :
-за ч.4ст.187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна;
-за п.п.4,6,12ч.2ст.115 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до вимог ч.1ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати засудженим на десять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання рахувати з 30 січня 2015 року та зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 30 січня 2015 року до дня набрання вироком законної сили як відбуте покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу, але не пізніше ніж до 15 серпня 2016 року залишити попередній тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_13 задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави1205 (одна тисяча двісті п`ять ) гривень07 копійок витрат за проведення експертизи.
Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави 1205 (одна тисяча двісті п`ять ) гривень 07 копійок витрат за проведення експертизи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3