Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/361/16-к
Провадження № 1-кп/553/51/2016
В И Р О К
Іменем України
13.04.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали кримінального провадження № 0001220 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куземин Охтирського району Сумської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

за статтею 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин.

10.11.2015 року близько 11 години 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на третьому поверсі у під`їзді № 4 будинку по АДРЕСА_2 , зустрів свою сусідку ОСОБА_6 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_3 та з якою у нього періодично виникають конфлікти з приводу собак, яких вона тримає у власній квартирі. Під час зустрічі ОСОБА_4 зробив зауваження ОСОБА_6 стосовно її собак, на що остання одразу забрала їх та почала заходити до власної квартири, при цьому лівою рукою намагалася зачинити двері із зовнішньої частини і зв`язку з відсутністю ручки на внутрішній стороні дверей. В цей момент ОСОБА_4 діючи з необережності, не передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи при цьому можливість та обов`язки їх передбачити, вдарив власною рукою вхідні двері до квартири ОСОБА_6 в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: переломів кісток та гематоми м`яких тканин лівої кисті, які кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я згідно висновку СМЕ № 168 від 10.12.2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та показав, що вони з потерпілою є сусідами, проживають в сусідніх квартирах на одній сходовій клітині, їх вхідні двері розташовані поряд у спільному коридорчику. ОСОБА_6 утримує в себе вдома собак, з цього приводу протягом тривалого часу він скаржився до різних установ. Якось восени 2015 року в першій половині дня він приїхав додому, поряд з його вхідними дверима в коридорчику були собаки ОСОБА_6 . Вхідні двері в його квартиру та в квартиру потерпілої розташовані поряд, поки не зачинені двері в одну квартиру зайти в іншу не можна. Він намагався зайти до себе в квартиру, а потерпіла в цей час зачиняла свої двері, він не дивився та штовхнув вхідні двері у квартиру потерпілої, те, що вона в цей час зачиняла їх рукою зовні він не знав. Пред`явлений прокурором цивільний позов визнав повністю. Цивільний позов потерпілої визнав частково, а саме: вимоги про відшкодування моральної шкоди визнав в розмірі 1 тисячі гривень, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди визнав в розмірі 4184,72 гривень, тобто в розмірі підтверджених витрат на операцію та імпланти.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вони з обвинуваченим є сусідами по сходовій клітині. Вона проживає разом із матір`ю в трикімнатній квартирі, в якій утримує десятьох бездомних собак, яких не беруть до притулку. 15 листопада 2015 року вона заводила собак після прогулянки. ОСОБА_4 знаходився в себе в квартирі. На сходову клітину вискочила одна собака, яку вона забрала та почала заходити в квартиру, зачиняючи двері рукою з зовнішньої сторони, оскільки на них немає дверної ручки. В цей час обвинувачений пнув по вхідних дверях в її квартиру, вдаривши дверима по руці. Розмір заявленої моральної шкоди обґрунтувала тим, що внаслідок дій обвинуваченого вона фактично стала інвалідом, оскільки в неї не рухаються пальці на лівій руці. Просила суд задовольнити пред`явлений позов, стягнути з обвинуваченого документально обґрунтовані матеріальні витрати, а також спричинену його діями моральну шкоду.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності та істинності позицій обвинуваченого ОСОБА_4 та інших учасників процесу. Тому враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої, представника потерпілої, суд відповідно до ч. 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за статтею 128 КК України як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, те що ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом не встановлені.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлені.

З врахуванням тяжкості злочину, обставин справи та особи винного, суд вважає можливим призначити йому покарання, передбачене санкцією статті 128 КК України, у виді громадських робіт.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_4 коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 1287,90 гривень, суд визнає таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 щодо відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності справедливості та достатності. Враховуючи розмір заявлених позовних вимог, документально обґрунтований розмір витрат на операцію та лікування потерпілої, позицію обвинуваченого щодо часткового визнання цивільного позову, суд вважає необхідним цивільний позов потерпілої задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 4184,72 гривень матеріальної шкоди, та 2000,00 гривень в рахунок спричиненої моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 369-371, 373-376 КПК України, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним за статтею 128 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000, р/р 0002 в УДКСУ м. Полтави Полтавської області, ЗКПО 38019510, МФО 831019, код призначення 2460300) кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення в розмірі 1287 (одна тисяча двісті вісімдесят сім) гривень 90 коп.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 4184 (чотири тисячі сто вісімдесят чотири) гривні 72 коп. матеріальної шкоди та 2000 гривень в рахунок спричиненої моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,

якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1