Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/1033/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Представника потерпілої ОСОБА_5

Розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 10.09.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарашеве, Миколаївського району, Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого сторожем КЗ «Миколаївська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів, жителя АДРЕСА_1 , має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В період часу з 07 вересня 2016 року по 10 вересня 2016 року, ОСОБА_4 , будучи матеріально відповідальною особою, працюючи сторожем в КЗ «Миколаївська спеціальна ЗОШ інтернат І ІІ ступенів», розташованому за адресою: Одеська область, Миколаївський район, смт. Миколаївка, вул. Карпішина, 5, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, під час чергування привласнив ввірене йому майно восьми хвильові листи шиферу, б/в, в кількості 33 штуки, вартістю 75 гривень 00 копійок за один лист шиферу, загальною вартістю 2475 гривень 00 копійок, чим спричинив КЗ «Миколаївська спеціальна ЗОШ інтернат І ІІ ступенів» матеріальний збиток. Ввіреним йому майном листами шиферу, б/в, в кількості 33 штуки, ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України вірно, а саме: привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

30.09.2016 року, під час досудового розслідування, між представником потерпілої сторони ОСОБА_5 , директором КЗ «Миколаївська спеціальна загальноосвітня школа інтернат І ІІ ступенів» та підозрюваним ОСОБА_4 було досягнуто угоду про примирення.

Згідно умови вказаної в угоді, підозрюваний ОСОБА_4 , повністю визнав вину у вчиненні зазначеного злочину та відшкодував завдані матеріальні збитки в повному обсязі.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яку повинен понести підозрюваний у разі затвердження такої угоди, а саме: у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті рівнозначно сумі в 510 гривень 00 копійок без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання.

Згідно п.1 ч. 3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні що до кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України. Пояснив, що дійсно при зазначених обставинах здійснив злочин. На даний час відшкодував заподіяну шкоду потерпілій. У вчиненному щиро розкаюється. При цьому, дав згоду на застосування до нього узгодженої, згаданої угоди, виду та міри покарання.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що на даний час із обвинуваченим примирилися, заподіяну злочином шкоду їм повністю відшкодовано, просила зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 191 ч. 1 КК України.

Судом, встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє зміст прав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілої сторони ОСОБА_5 , цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , узгодженої сторонами угоди, міри покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст. 100 КПК України повернути за належністю.

Цивільний позов не заявлявся.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 вересня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000278 від 10.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок в дохід держави без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Речові докази: 33 листи 8-хвильового шиферу сірого кольору, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 передати КЗ «Миколаївська спеціальна загальноосвітня школа інтернат І ІІ ступенів».

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1