Справа № 201/4110/16-к
Провадження № 1-кс/201/2514/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0002629,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що 08.02.2016 на адресу військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону надійшла заява від ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0002629 від 23.11.2015. 16.03.2016 адвокат ОСОБА_3 отримав від слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 постанову про відмову у визнанні потерпілим від 10.02.2016, в якій останій зазначив про відсутність підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілим, у зв`язку з чим просив суд зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, вручити повістку про проведення допиту як потерпілого та інші пов`язані із цим дії.

Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення у ній в розумні строки.

Прокурор в судове засідання, призначене на 30.03.2016, не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги, оскільки він завчасно був повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги. У судове засідання призначене на 25.03.2016 надав матеріали кримінального провадження та постанову про закриття кримінального провадження № 0002629.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного правового висновку.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України перебувало кримінальне провадження № 0002629, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0002629, 08.02.2016 ОСОБА_4 подано заяву про допит його в якості потерпілого у кримінальному провадження, за результатами розгляду якої 10.02.2016 слідчим винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Вивченням матеріалів кримінального провадження установлено також, що постановою слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 від 25.02.2016 кримінальне провадження № 0002629 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З огляду на приписи п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до п. 5 ч. 1 цієї норми на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Таким чином, відповідні бездіяльність або рішення прокурора, слідчого можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Кодексу досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, враховуючи, що при розгляді скарги встановлено, що кримінальне провадження № 0002629 наразі закрито, зазначене виключає можливість зобов`язання слідчого виконати дії щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим і може бути підставою для розгляду заявлених вимог після скасування у встановленому порядку цієї постанови і відновлення досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені приписи законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 38, 220, 223, 303, 307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1