Справа № 606/1018/16-к

Ухвала
і м е н е м У к р а ї н и
08 серпня 2016 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 потерпілої ОСОБА_6
До Теребовянського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з угодою про примирення між потерпілою та підозрюваним, укладеною на стадії досудового розслідування.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду.
Захисник та обвинувачений також просив затвердити угоду про примирення, яка була укладена під час досудового розслідування між потерпілою та підозрюваним.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні відмовилась затвердити угоду про примирення, вказавши, що не погоджується з її умовами, так як жодної шкоди обвинувачений їй не відшкодував, окрім того вказала, шо не погоджується з покаранням, яке визначене угодою
Перевіривши зміст угоди про примирення, заслухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку, що в затверджені угоди слід відмовити.
Відповідно до вимог ч. 3 п. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в її затвердженні.
Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирились;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобовязань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Враховуючи пояснення надані в судовому засіданні потерпілою, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним та сторони не примирились.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання на п.4 ч.1 підставі ст. 474 КПК України, слід відмовити в затвердженні угоди та повернути матеріали прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, враховуючи, що угода була укладена на стадії досудового розслідування.
Керуючись ст. 314, ст. ст. 468-474 КПК України, суд,
Відмовити в затвердженні угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 , що була укладена 17 травня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1