Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/195/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000310 від 28.05.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця , громадянина України , освіта середня , розлученого , не працюючого , не інваліда , не депутата , військовозобов`язаного , не судимого , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.336 КК України ,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 ( далі РВК ) , являючись військовозобов`язаним і маючи військову спеціальність «стрілець» , не маючи відповідно до ст.23 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію » права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією , у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації , будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання , 20.05.2015 року пройшовши медичний огляд при ІНФОРМАЦІЯ_3 був визнаний головою медичної комісії придатним до військової служби, та 21.05.2015 року отримавши під особистий підпис мобілізаційне розпорядження згідно до якого з оголошенням мобілізації він був зобов`язаний, не чекаючи повістки військового комісаріату з`явитися протягом шести годин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Однак в порушення ст.65 Констиуції України, Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію», та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у військовий комісаріат у визначений законом час не прибув , та про причини не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив.

21.05.2015 року, близько 10.00 години , в ІНФОРМАЦІЯ_4 отримавши повістку (із наведеними у ній роз`ясненнями про наслідки в разі неприбуття) , з вимогою , про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.00 годину 25.05.2015 року для відправки до військової частини НОМЕР_1 , з метою проходження військової служби , не прибув без поважних причин , чим ухилявся від призову за мобілізацією до лав Збройних сил України .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою винність у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні , передбаченому ст.336 КК України визнав повністю , але від дачі показань в суді відмовився , пославшись на вимоги ст. 63 Конституції України .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , суду показав , що працює в ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів. До його повноважень входить облік та бронювання військовозобов`язаних солдатів та сержантів. Так ОСОБА_3 , відповідно до висновку військово-лікарської комісії 20.05.2015 року був визнаний придатним для проходження військової служби та 21.05.2015 року отримав мобілізаційне розпорядження в ІНФОРМАЦІЯ_3 та згідно до наряду Житомирського ОВК № 283 ДСК «МП» був призначений до військової частини НОМЕР_1 за спеціальність «Стрілець». Оскільки обвинувачений нез`являвся до Олевського РВК то він неодноразово особисто повідомляв про це відповідального працівника Кишинської сільської ради , внаслідок чого довідався , що ОСОБА_3 перебуває за місцем свого проживання і не бажає з`являтися до Олевського РВК . Особисто вручив особисто ОСОБА_3 , повістку, про отримання якої останній поставив свій підпис та зобов`язався прибути у вказаний у повісті час та день, а саме на 08.00 годину 25.05.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для відправки до військової частини. Однак на зазначений час ОСОБА_3 , до РВК не прибув без поважних причин , причини поважності неприбуття не повідомив. До теперішнього часу ОСОБА_3 до РВК нез`являється .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , надав суду свідчення про те, що він працює в ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді головного спеціаліста. До його повноважень входить відбір та призначення військовозобов`язаних до військових частин. Так , ОСОБА_3 , відповідно до висновку військово-лікарської комісії був визнаний придатним для проходження військової служби своєчасно отримав мобілізаційне розпорядження від працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 та згідно до наряду Житомирського ОВК № 261 ДСК «МП» був призначений до військової частини НОМЕР_1 за спеціальність «Стрілець». 25.05.2015 року на 08.00 годину ранку в ІНФОРМАЦІЯ_6 проходила відправка військовозобов`язаних до обласного збірного пункту. Цього ж дня згідно списків для відправки до військової частини згідно списків Олевського РВК з`явилися всі військовозобовязані окрім ОСОБА_3 , який був належним чином повідомлений про час та дату відправки , та про наслідки неявки. Дотеперішнього часу ОСОБА_3 , нез`являється до Олевського РВК та не повідомляв про причини неявки по мобілізації .

Крім показань свідків вина ОСОБА_3 стверджується наступними доказами , а саме :

-повісткою , про явку в РВК по мобілізації на 8.00 годину 25.05.2015 року ;

-розпискою про отримання повістки ;

-витягом з журналу обліку вручення мобілізаційних розпоряджень Олевським райвійськкоматом ;

-карткою медичного огляду від 20.05.2015 року ОСОБА_3 , відповідно до якої останній був визнаний придатним до військової служби ;

-тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 28.11.2005 року виданого на ім`я ОСОБА_3 .

На думку суду такі докази є належними та допустимими .

Таким чином , суд допитавши свідків та дослідивши письмові докази , матеріали провадження , які характеризують особу обвинуваченого , в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення , передбаченого ст.336 КК України при обставинах , викладених в обвинувальному акті , повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.336 КК України , оскільки останній своїми умисними діями ухиливсь від призову за мобілізацією.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставин , які обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст. 66,67 КК України , судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності , вчинив кримінальне правопорушення , середньої тяжкості , його вік , по місцю проживання характеризується позитивно, не працюючий, є військовозобов`язаним, не має відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, є громадянином України, на якого згідно до ст.65 Конституції України покладено священний обов`язок - захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів, визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні , а також разом із конкретними обставинами справи: - умисного ухилення ОСОБА_3 , як захисника Вітчизни від призову за мобілізацією на військову службу , тобто його небажання виконати свій обов`язок захистити Вітчизну , потребою держави в кваліфікованих спеціалістах , які мають навички військової служби під час проведення АТО , суд вважає необхідним обрати до обвинуваченого ОСОБА_3 , покарання пов`язане з позбавленням волі .

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_3 .

На підставі наведеного та керуючись : ст.65 Констиуції України ; Законом України «Про затвердження Указу Президента України № 1595-V11 від 22.07.2014 « Про часткову мобілізацію » ; Законом України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію » ; ст.ст.50, 51, 60, 65-67, 336 КК України ; ст.ст. 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України , суд -

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ст.336 КК України та призначити покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі .

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з дня затримання .

Матеріали кримінального провадження № 0000310 залишити при обвинувальному акті , з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/195/15-к.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 обрати запобіжний захід особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до органів дізнання , досудового слідства та суду.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1