Справа № 214/3120/16-к
1-кп/214/504/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001254 від 13.05.2016 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України. зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
12 травня 2016 року о 20 год. 20 хв., ОСОБА_3 , маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, переліз через огорожу, у вигляді колючого дроту, та проник на охоронювану територію шахта «імені Артем-2» шахти «Гігант-Глибока», яка є структурним підрозділом ПРАТ «Центральний гірничий-збагачувальний комбінат», яка розташована в Саксаганському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Далі, через вікно, проник до технічного приміщення «Погрузка», де шляхом демонтажу, із щита станції управління конвеєрами демонтував брухт міді, загальною вагою 2,8 кг., який перебував на бухгалтерському обліку ПРАТ «ЦГЗК». Відповідно до висновку експерта №1089 від 25.05.2016 року вартість 1 кг. брухту міді складає 94 грн. 50 коп., а отже ОСОБА_3 , намагався викрасти брухт міді на загальну суму 264 грн. 60 коп. (без ПДВ), але не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий охороною шахти біля будівлі «Погрузка».
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: незакінчений замах, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав би необхідними для доведення злочину до кінця, поєднаний із проникненням до сховища.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі за обставинами зазначеними в обвинувальному акті та пояснив, що 12.05.2016 року, приблизно о 20-00 год., він, маючи намір вчинити крадіжку металобрухту, переліз через огорожу на територію шахти «Артем-2», де по сходах піднявся на другий поверх приміщення шахти. Проліз через вікно до технічного приміщення, де почав збирати та демонтувати цвітний метал, а саме брухт міді. Після чого, зібравши брухт міді, викинув його через вікно, а сам спустився назовні, щоб зібрати викинутий метал, де його затримав охоронець шахти. Скоїв дане кримінальне правопорушення, оскільки дуже потрібні були кошти. У вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т.1 а.с.43).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до тяжких злочинів, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно (Т.2 а.с.16), раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (Т.1 а.с.45-46), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (Т.1 а.с. 43-44).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 2,3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Представником потерпілого цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ брухт міді, вагою 2,8 кг, який находяться на зберіганні у ОСОБА_5 передати у розпорядження ПРАТ «Центральний гірничий-збагачувальний комбінат», дозволивши використовувати та розпоряджатися ним на власний розсуд(Т.1 а.с.8).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1