пр. № 1-кп/759/365/16
ун. № 759/4409/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі Святошинського районного суду міста Києвау кримінальному провадженні № 0000013 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження прокурор: ОСОБА_4 , обвинувачена: ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України, з угодою про визнання винуватості, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 24.03.2016.
У даному кримінальному провадженні 24.03.2016 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор та обвинувачена не оспорювали кваліфікації дій, узгодженого покарання і просили суд затвердити угоду і винести на підставі угоди вирок.

Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні стверджувала, що повністю розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки невиконання угоди.
Вислухавши думку учасників провадження та дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, суд приходить до висновку щодо необхідності відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення кримінального провадження прокурору на підставі п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України для продовження досудового розслідування, при цьому виходить із наступного.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно із положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України суд перед затвердженням угоди має перевірити на відповідність її вимогам чинного законодавства. Пунктами 1, 2 вказаної частини передбачений обов`язок суду відмовити у її затвердження у разі суперечності умов угоди вимогам цього Кодексу та/або закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 305, ч.2 ст.309, ч.3 ст. 309 КК України, які згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжкі.
Даною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 :

- за ч.1 ст. 305 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років позбавлення волі. Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Тобто, сторони погодились на призначення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 305 та ч. 3 ст. 309 КК України однакового за видом і розміром покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Проте, зазначена в угоді міра покарання не відповідає вимогам Кримінального кодексу України, оскільки однакові за видом і розміром покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим не підлягають.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України.
Таким чином, судом встановлено, що дана угода суперечить вимогам КК України, а тому дана угода відповідно до вимог ст. 474 КПК України не може бути затверджена судом, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
При цьому, слід роз`яснити, що згідно з частиною 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадженні не допускається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 474, 370 - 372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
В затвердженні угоди між прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000013 з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_3 , з іншого боку, про визнання винуватості від 24.03.2016 року відмовити.
Кримінальне провадження № 0000013 відносно ОСОБА_3 повернути прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Ухвала про відмову у затвердженні угоди оскарженню не підлягає.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч. 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Суддя ОСОБА_1