17.06.2016 Справа 1522/7429/16
Провадження № 1-КП/522/722/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч. 1 КК України.
В С Т А Н О В И Л А :
28 травня 2014 року, ОСОБА_7 діючи з мотивів не сприйняття діючої влади в Україні, прибув з м. Одеси на не контрольовану українською владою територію Донецької області, а саме м. Ясинувата Шахтарського району Донецької області. В подальшому реалізуючи мету збройного опору діючої української влади, на початку червня 2014 рокe, точна дата слідством не встановлена, вступив до підрозділу терористичної організації «ДНР» - батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на посаду начальника охорони командира зазначеного батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 , на прізвисько « ОСОБА_8 », з дислокацією у м. Донецьк, в приміщенні захопленої будівлі УСБУ в Донецькій області за адресою, АДРЕСА_3 . В подальшому, на прикінці 2014 року, точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_7 перевівся до Першої окремої мотострілкової бригади (далі по тексту - ОМСБ) « ІНФОРМАЦІЯ_4 », військова частина НОМЕР_1 , з дислокацією у АДРЕСА_4 , на посаду командира розвідувальної роти. Приблизно з березня 2015 року ОСОБА_7 перевівся працювати до Міністерства внутрішніх справ так званої «ДНР», де працював на посаді оперуповноваженого Управління по боротьбі з економічними злочинами та корупцією МВС так званої «ДНР», яке було створено згідно Наказу МВС так званої ДНР № 146 від 11.03.2015. Під час служби в Управлінні по боротьби з економічними злочинами та корупцією МВС так званої ДНР, наказом № 63 від 12.03.2015 ОСОБА_7 було присвоєно військове звання старший лейтенант. В подальшому, точно дата слідством не встановлено, ОСОБА_7 перевівся до Третьої ОМСБ «Слав`янська», в/ч НОМЕР_1 , на посаду заступника командира по роботі з особовим складом, де служив до грудня 2015 року, звільнившись за власним бажанням.
Таким чином, у період з 12 червня по 23 вересня 2014 року ОСОБА_7 , вступивши до зазначених підрозділів терористичної організації «ДНР», здійснював збройний опір законним діям працівників правоохоронних органів України та Збройних Сил України в населених пунктах Донецької області: Слав`янськ, Дебальцеве, Логвинове, Пески, Саур Могила, Мариновка, приймав участь в штурмі м. Углегорськ, у період з серпня по 23 вересня 2014 року здійснював охорону дороги між с. Пески та Донецьким аеропортом.
Тим самим, усвідомлюючи той факт, що діяльність вказаних терористичних організацій буде незаконною і спрямованою на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України, та вступивши до лав терористичної організації «ДНР», ОСОБА_7 вступив у злочинну змову направлену на участь у терористичній організації «ДНР».
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, та обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явився. На судові повістки (оголошення), надані до Урядового кур`єру 19 квітня 2016 року, та 07 червня 2016 року та 17 червня 2016 року, не прибув без поважної причини, у зв`язку з чим суд у відповідності до вимог ст. 323 КПК України ухвалив здійснювати спеціальне судове провадження.
Винуватість ОСОБА_7 в участі у терористичній організації, а саме в інкримінованому йому злочині за ст. 258-3 ч.1 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підтверджується:
- протоколом огляду інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет на ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 11.02.2015 року, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 користується зазначеною сторінкою на якій виставляє інформацію, щодо його участі в діяльності терористичної організації «ДНР», публікуючи особисті фото, на яких він зображений у військовій формі з відзнаками терористичної організації «ДНР» та зброєю;
- протоколом огляду інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет на ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 20.02.2015 року, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 користується зазначеною сторінкою на якій виставляє свої анкетні дані та інформацію, щодо його участі в діяльності терористичної організації «ДНР», публікуючи особисті фото, на яких він зображений у військовій формі з відзнаками терористичної організації «ДНР» та зброєю;
- протоколом огляду інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет на ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 25.03.2016 року, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 користується зазначеною сторінкою на якій виставляє свої анкетні дані та інформацію, щодо його участі в діяльності терористичної організації «ДНР», публікуючи особисті фото, світлини на яких він зображений у військовій формі з відзнаками терористичної організації «ДНР», та зброєю, зокрема повідомляючи, що він живе на Донбасі, куди переїхав з міста Одеси, та перебуваючи у лавах терористичної організації «ДНР» отримав дві медалі «За бойові заслуги» та «За оборону Слов`янська»;
- протоколом огляду інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет на сайті «Миротворец» ( ІНФОРМАЦІЯ_7 від 12.04.2016 року, згідно якого на ресурсі «youtube.com», згідно якого на ресурсі «youtube.com» за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » знаходиться відеофайл « ІНФОРМАЦІЯ_9 », тривалістю 38 сек., в якому обвинувачений ОСОБА_7 у військовій формі зі зброєю дає інтерв`ю, в ході якого представляється під прізвищем « ОСОБА_9 », якого свідок ОСОБА_10 впізнала як обвинуваченого ОСОБА_7 . А також, протоколом огляду 2 відеофайлів на ресурсі «youtube.com» за електронними адресами « ІНФОРМАЦІЯ_10 » і « ІНФОРМАЦІЯ_11 » під назвами « ІНФОРМАЦІЯ_12 » та «Ополченец из Одессы_Я здесь, потому что 2 мая убили моих друзей», які є аналогічними за своїм змістом;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 лютого 2015 року, згідно якого ОСОБА_11 , визнаний свідком по даному провадженню в присутності понятих впізнав на пред`явленому йому фотознімку № 3 обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу, яка запропонувала приїхати у м. Донецьк та приймати участь у діяльності терористичної організації «ДНР», зустрів у м. Донецьку та разом з ним приймали участь у діяльності терористичної організації «ДНР» у м. Донецьку у лавах батальйону «Слов`янський»;
- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 , в ході якого ОСОБА_12 в присутності понятих показав, що на початку вересня 2014 року, він за пропозицією ОСОБА_7 приїхав у м. Донецьк, де його зустрів ОСОБА_7 , відвіз його у будівлю УСБУ в Донецькій області, де він вступив до лав підрозділу терористичної організації «ДНР» - «Семеновський», де ОСОБА_7 був начальник охорони командиру даного підрозділу;
- протоколом обшуку від 13 січня 2015 року в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон, які належали матері ОСОБА_11 ОСОБА_13 ;
- протоколом огляду від 13 лютого 2015 року вилученого під час обшуку мобільного телефону, в ході якого було здійснено роздруківку переписки ОСОБА_13 з обвинуваченим ОСОБА_7 , згідно якої ОСОБА_7 розповідав ОСОБА_13 про свою діяльність ;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.03.2015 року, згідно якого в приміщенні ТОВ «Астеліт» у м. Києві було вилучено інформацію про вхідні і вихідні з`єднання абонента « НОМЕР_2 », яким користується обвинувачений ОСОБА_7 ;
- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» з 23.03.2015 року по 23.05.2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 від 26.05.2015 року, з 18.11.2015 року по 06.12.2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 від 25.12.2015 року, з 23.10.2015 року по 06.12.2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 від 28.12.2015 року, згідно яких обвинувачений ОСОБА_7 спілкуючись зі свого номеру телефону НОМЕР_2 з невстановленими особами розповідає про свою участь у діяльності терористичної організації «ДНР»;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , допитаної в судовому засіданні, яка показала, що в 2009 році обвинувачений ОСОБА_10 вийшов з тюрьми, вони з ним рідко спілкувались, відносини в сім`ї погіршились з ОСОБА_7 16 січня вона бачила обвинуваченого в останнє, їй стало відомо, що ОСОБА_7 воює на Донбасі, після 2013 року вони не бачились. При цьому, пояснила, що на відеоматеріалах досліджених в судовому засіданні при її участі дійсно обвинувачений ОСОБА_7 .
Отже, аналізуючи показання свідків, а також інші письмові докази досліджені під час здійснення спеціального судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, колегія суддів вважає, що повідомлені ними факти є достовірними, оскільки не суперечать матеріалам справи, та узгоджуються як між собою, так і з письмовими, і іншими доказами у кримінальному провадженні.
Таким чином, оцінивши всі докази в кримінальному провадженні, колегія суддів вважає встановленим та доведеним факт скоєння ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.258 - 3 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів кваліфікує за ст. 258-3 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками створення терористичної групи чи терористичної організації за ознаками: участь у терористичній організації.
Кримінальне провадження розглядалось в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст. 323 КПК України, тому, відповідно до вимог закону, обвинувачений ОСОБА_7 сповіщався про день і час слухання справи через засоби масової інформації та шляхом направлення повістки, інтереси ОСОБА_7 захищав адвокат ОСОБА_6 , який приймав участь при проведенні процесуальних дій в ході досудового розслідування та в судовому засіданні, що свідчить про те, що права обвинуваченого ОСОБА_7 в ході досудового слідства, а також в судовому засіданні не були порушені. Захисник в судовому засіданні не оскаржував кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.258 - 3 КК України.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини ( ч. 5 ст. 9 КПК України).
Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 мали місце, ці діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258 - 3 КК України, обвинувачений винен у його вчиненні та підлягає покаранню.
Колегія суддів при призначенні ОСОБА_7 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.
При цьому колегією суддів встановлено, що розглянуте кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі, передбачене санкцією інкримінованої ч.1 ст. 258-3 КК України, оскільки, з урахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 неможливе без ізоляції його від суспільства.
Цивільні позови у кримінальному провадженні - відсутні.
Питання, щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_7 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 10 /десяти/ років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дати його затримання та початку реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 176 КПК України, ОСОБА_7 не обирався.
Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_7 і етапування його для відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі до Одеської установи виконання покарань УДПтСУ в Одеській області (№21) доручити СУ УСБУ в Одеській області.
На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Колегія суддів місцевого Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2