Справа № 348/716/15-к
Провадження № 11-кп/779/61/2016
Категорія ст. 286 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь в розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Надвірнянського районного суду від 03 грудня 2015 року відносно ОСОБА_10

в с т а н о в и л а :
Вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_10 покладено наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію .

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 в користь потерпілого ОСОБА_8 35000 грн. моральної шкоди .

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 в дохід держави 2333,70 грн. за проведення судових експертиз по справі і в користь потерпілого ОСОБА_8 2000 грн. судових витрат за надання юридичної допомоги.

Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись із зазначеним вироком суду прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, у якій вважає вирок Надвірнянського районного суду від 03.12.2015 року щодо нього незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. В доводах апеляційної скарги прокурор вказує на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Як встановлено судом першої інстанції, 14.09.2014 року приблизно 07 годині 10 хвилин обвинувачений ОСОБА_10 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки ВАЗ-21061 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Рухаючись ділянкою автодороги «Мукачево-Львів», що по вул. Грушевського в с. Лоєва, Надвірнянського району у напрямку смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, обвинувачений ОСОБА_10 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, де допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому знаходився потерпілий ОСОБА_8 .

У результаті ДТП водій автомобіля «ВАЗ 21011» потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді багатофрагментарного перелому скроневої кістки зліва, забою головного мозку середнього ступеню важкості, забійної рани скроневої ділянки зліва, з приводу чого 14.09.2014 року була проведена операція: «Ліквідація вдавленого багатофрагментарного перелому скроневої кістки зліва», що згідно висновку судово-медичної експертизи №272/236-Д від 05.01.2015 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння, а також закритий травматичний перелом виличної кістки справа зі зміщенням уламків згідно вказаного висновку відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечні для життя та викликали тривалий розлад здоров`я.

Під час апеляційного розгляду справи потерпілий ОСОБА_8 відмовився від апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати оскаржуваний вирок, захисника, доводи обвинуваченого, представника потерпілого, потерпілого який відмовився від апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст.286 КК України.

Вину ОСОБА_10 у вчиненому кримінальному правопорушенню визнав повністю та підтвердив у судовому засіданні, про обставини скоєння, ним злочину.

Покликання прокурора у його апеляційній скарзі щодо підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, не заслуговує на увагу з таких підстав.

Прокурор в апеляційній скарзі, та під час розгляду апеляційної скарги не навів обставин які не враховані судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_10 відповідно до ст.65 КК України.

Окрім цього не заявляв клопотань про дослідження доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд першої інстанції, відповідно ст.ст. 65, 66 КК України, в повній мірі врахував ряд обставин, що пом`якшують покарання, молодий вік, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодування спричиненої шкоди, думка потерпілого щодо не суворості призначуваного обвинуваченому покарання, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Колегія суддів вважає що, наведені обставини, пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, давали підстави призначити ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з призначеним покаранням судом першої інстанції ОСОБА_10 із застосуванням ст.75 КК України, а тому покликання в апеляції прокурора про неправильність застосування ст.75 КК України вважає безпідставним.

Призначене ОСОБА_10 покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 376, 404, 405,407, 408, 415, 418,419, 420 КПК України , колегія суддів ,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Надвірнянського районного суду від 03 грудня 2015 року залишити без задоволення.

Вирок Надвірнянського районного суду від 03 грудня 2015 року відносно ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_2