Справа №587/2247/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/416/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за №0001039, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 17 лютого 2016 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бездрик Сумського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 4 серпня 1987 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст. 140, ст. 14 КК України на 2 роки позбавлення волі, з конфіскацією майна;

2) 7 червня 1990 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст.142, ст.ст.42,14 КК України на 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

3) 16 грудня 1996 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст.140, ст.42 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;

4) 21 листопада 2001 року Ковпаківським районним судом м. Суми зач. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 42 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

5) 3 липня 2007 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

6) 27 жовтня 2011 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

звільнений 7 липня 2014 року умовно-достроково від відбування покарання на не відбутий строк 6 місяців 24 дні;

за частиною 2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до даного покарання частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 27 жовтня 2011 року і остаточно визначено до відбуття 3 роки і 2 місяці позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави, процесуальні витрати в сумі 2457 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 , визнаний винуватим і засуджений за те, що працюючи охоронцем Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс », що розташований по вул.. Миру 1, села Сад, Сумського району, Сумської області і маючи вільний доступ на територію підприємства, 8 листопада 2014 року, близько 20 години 30 хвилин, вчинив крадіжку з цеху підприємства: редуктора приводу гофропресу лінії АГ 1М вартістю 17100 грн.; редуктора приводу сушильного столу лінії АГ 1М вартістю 14000 грн.; насоса високого тиску серії 2 CPm парового котла з двигуном вартістю 3467,50 грн.; 4-х сталевих товстостінних труб вартістю 4864 грн.; 10 металевих листів вартістю 2684, 50 грн., а всього майна на загальну суму 42116 грн., що належало потерпілому ОСОБА_8 .

У поданій апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 вказує на те, що він не згодний з вироком суду щодо нього і просить суд апеляційної інстанції його переглянути.

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували і заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та доводи, які викладені в апеляційні скарзі обвинуваченого, заперечення прокурора з приводу задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого злочину, ґрунтуються на належних і допустимих доказах, зібраних у встановленому законом порядку, належно досліджених судом першої інстанції з точки зору достатності та взаємозв`язку, наведені у вироку, і які є правильними.

Обгрунтовучи винність ОСОБА_7 у скоєнні злочину, суд першої інстанції, цілком вірно послався на його показання, які він давав в судовому засіданні, з яких видно, що під час роботи на підприємстві охоронцем, побачив металеві предмети, які можна здати в металобрухт і отримати за це гроші. Перебуваючи на черговій зміні, за оголошенням викликав вантажний автомобіль, на який погрузив редуктор, насос, труби і металеві листи, і здав до пункту приймання металобрухту по вул. Тополянській м. Суми, за що отримав 270 грн. Показання обвинуваченого ОСОБА_7 надані ним в судовому засіданні повністю узгоджуються з даними протоколу слідчого експерименту за його участю на досудовому слідстві під час якого обвинувачений продемонстрував як вчиняв злочин (а.с. 97-107), показами наданими в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_8 та висновкам товарознавчої експертизи ( а.с. 20-31).

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за частиною 2 ст. 185 КК України є також правильною.

Щодо призначеного обвинуваченому покарання за вчинений злочин.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вимоги наведеного закону, суд першої інстанції виконав. Згідно вироку, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання, суд першої інстанції, урахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а такі дані про його особу, як щире каяття у скоєному, визнав обставиною, яка пом`якшує покарання. При призначенні покарання, суд урахував особу винного, який неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно.

З урахуванням сукупності перелічених обставин, суд першої інстанції цілком справедливо прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у розмірі передбаченому санкцією частини 2 ст.185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При призначенні покарання, суд першої інстанції, правильно застосував і правила ст. 71 КК України призначивши остаточне покарання за сукупністю вироків.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Колегія суддів також не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки, останній не навів в своїй апеляційній скарзі жодних підстав не врахованих судом першої інстанції, для призначення йому більш м`якого покарання за скоєний злочин, а переглядом справи, колегія суддів у кримінальному провадженні не виявила обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Отже, вирок відносно ОСОБА_7 , є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а призначене покарання обвинуваченому не є суворим, а є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно, відтак і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Сумського районного суду Сумської області від 17 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно, про те може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2