Справа № 171/2191/15-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
22.08.2015 року близько 00 год. 20 хв. неповнолітня ОСОБА_5 знаходилася поблизу кафе, розташованого в АДРЕСА_2 , де між нею та ОСОБА_8 на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_5 вирвала пасмо волосся з голови ОСОБА_8 та, продовжуючи свій злочинний умисел, потягнула із зусиллям за волосся потерпілу, внаслідок чого потерпіла впала на коліна, нанесла один удар стопою ноги в область голови ОСОБА_8 та близько 20 ударів кулаком руки в область грудної клітини, живота, кінцівок та обличчя останньої. Внаслідок злочинних дій потерпілій ОСОБА_8 були завдані тілесні ушкодження у вигляді саднин - у лобній області праворуч волосистої частини голови, трьох на задній поверхні правого передпліччя, у середній його третині, двох на тильних поверхнях 4,5-го пальців правої кисті, двох на передній поверхні грудної клітки в місці проекції внутрішнього верхнього квадранта лівої молочної залози, чотирьох на передній поверхні черевної стінки по центру на відстані 4 см вище від пупка, на передній поверхні правої гомілки у верхній її третині, по одному на тильних поверхнях обох стоп у середніх її третинах, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів.
У судовому засіданні обвинувачена винною себе в інкримінованому діянні визнала частково та показала, що 21.08.2015 року ввечері вона зі своєю подругою пішла до кафе в с. Михайлівка по вул. Кооперативна, щоб купити мінеральну воду. Поблизу кафе між нею та потерпілою ОСОБА_8 , з якою вона раніше не була знайома, виникла сварка, в ході якої потерпіла порвала їй жіночу сумку, поламала мобільний телефон, висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою та хотіла її побити. Волик ОСОБА_10 , який стояв рядом, намагався її захистити і утримував за талію, а вона ногами і руками наносила удари по тілу потерпілої. Згодна, що від її ударів у потерпілої виникли тілесні ушкодження, але вважає, що не в такій кількості. Вину визнає частково, так як вважає, що ініціатором конфлікту була потерпіла, а вона від неї захищалася.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні вказаного злочину найшла підтвердження в судовому засіданні та підтверджується наступними доказами.
Так, висновком експерта № 158/176-Е37 від 18.09.2015 року підтверджено наявність у потерпілої ОСОБА_8 наступних тілесних ушкоджень: саднин у лобній області праворуч волосистої частини голови, трьох на задній поверхні правого передпліччя, у середній його третині, двох на тильних поверхнях 4,5-го пальців правої кисті, двох на передній поверхні грудної клітки в місці проекції внутрішнього верхнього квадранта лівої молочної залози, чотирьох на передній поверхні черевної стінки по центру на відстані 4 см вище від пупка, на передній поверхні правої гомілки у верхній її третині, по одному на тильних поверхнях обох стоп у середніх її третинах, які виникли від ковзаючої або ударно-ковзаючої дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості; термін спричинення тілесних ушкоджень може відповідати даті 22.08.2015 року.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у завданні потерпілій ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень 22.08.2015 року доведена. Часткове визнання вини обвинуваченою суд розцінює як спосіб захисту.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_5 раніше не судима, характеризується за місцем навчання та проживання позитивно, має на утриманні сина, 2016 р.н., злочин вчинила у неповнолітньому віці.
Враховуючи дані щодо особи обвинуваченої та обставини вчинення злочину, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження інших правопорушень з її боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 гр.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченій, прокурору та направити потерпілій.

Суддя: