Провадження № 11-кп/792/598/16
Справа № 686/4570/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника цивільного

відповідача ПАТ «СК Перша» ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 0007567 за апеляційною скаргою ПАТ «Страхова Компанія «Перша» на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 10 червня 2016 року, -

В с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 10 червня 2016 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, працюючого водієм-експедитором ПрАТ «Фірма Бакалія», раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ПрАТ «Страхова Компанія «Перша» на користь ОСОБА_7 19148 грн. 99 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 957 грн. 45 коп. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 20106 грн.44 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 368 грн. 28 коп.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_9 30.12.2015 року близько 09 год. 50 хв., керуючи малотоннажним фургоном «Renault Trafik», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху від кіоску № 86, що на території ринку «ДП» по вул. Купріна, 54/1 у м. Хмельницькому, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався на проїзній частині із права наліво відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої малогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дані наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з вказаними порушеннями правил безпеки дорожнього руху, допущеними ОСОБА_9 .

В поданій апеляційній скарзі ПАТ «СК «Перша», не оспорюючи доведеності вини, правильності кваліфікації дій, виду та розміру покарання ОСОБА_9 , вважає, що висновки суду, викладені у вироку щодо вирішення цивільного позову в частині стягнення шкоди не відповідають вимогам закону. На його думку суд проігнорував вимоги матеріального закону, який регулює спірні правовідносини, не дав їм правової оцінки, що призвело до неправомірного стягнення коштів з страхової компанії поза встановленою законом процедурою.

Потерпілий ОСОБА_7 заперечує проти апеляційної скарги. Вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ПАТ «СК «Перша» ОСОБА_8 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені в ній доводи, думку обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 та прокурора, які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин та перевірка їх доказами у справі проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах, виду та розміру покарання відповідає матеріалам провадження, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах та не оскаржується в апеляційній скарзі, як і не оспорюється кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 286 КК України.

За вироком суду позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково. Ухвалено стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_7 20106 грн. 44 коп. шкоди завданої злочином, в тому числі 19148 грн. 99 коп. матеріальної та 957 грн. 45 коп. моральної шкоди.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що ПраТ «Фірма Бакалія» застрахувала цивільно-правову відповідальність у ПАТ «Страхова компанія «Перша» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8253958 від 16 вересня 2015 року, а тому завдана потерпілому матеріальна і моральна шкода підлягає стягненню, в тому числі із страхової компанії в межах ліміту, оскільки правила регулювання деліктних зобов`язань, що є в даному випадку, допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Оскільки ДТП, внаслідок якої настав страховий випадок, сталася в процесі експлуатації транспортного засобу, власник якого застрахував цивільно-правову відповідальність, тому, враховуючи тип укладеного договору страхування, суд прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення майнової та моральної шкоди саме з страхової компанії у відповідності з лімітами відповідальності, встановленими відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На переконання колегії суддів, таке рішення місцевого суду відносно вирішення цивільного позову потерпілого про стягнення збитків завданих злочином ґрунтується на вимогах закону та не суперечить йому.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Дорожньо-транспортна пригода є підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Тобто, право вибору боржника, стосовно відшкодування спричинених дорожньою пригодою збитків належить виключно потерпілому.

Оскільки, потерпілий здійснює свої права вільно, на власний розсуд, він не може бути примушений до дій, вчинення яких не є обов`язковим для нього (ст. ст. 12 ч. 1, 14 ч. 2 ЦК України).

Тому, саме за потерпілим залишається право вибору способу звернення за захистом своїх прав з заявою до страхової компанії чи з позовом до суду. А тому, твердження представника страхової компанії щодо недотримання потерпілим позасудового стягнення страхових виплат, жодним чином не впливає на підставність вимог останнього та не суперечить вимогам закону.

Аналогічні висновки містяться і в правових позиціях ВСУ № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року.

Таким чином, твердження представника ПАТ «Страхова компанія «Перша» щодо безпідставного стягнення з страхової компанії на користь потерпілого спричинених дорожньо-транспортною пригодою збитків є надуманими, суперечать вимогам закону та підлягають відхиленню.

Представник страхової компанії була присутня в процесі судового розгляду кримінального провадження місцевим судом, мала право заявляти клопотання, задавати питання учасникам судового розгляду та отримувати на них відповіді, здійснювати інші процесуальні права гарантовані їй законом, що остання не заперечує. А тому твердження представника страхової компанії про порушення прав ПАТ «СК Перша» шляхом звернення потерпілого з позовом безпосередньо до суду, а не страхової компанії підлягають відхиленню.

Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями автора апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення з страхової компанії коштів затрачених на лікування потерпілого.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 , внаслідок неправомірних дій обвинуваченого отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, в результаті чого, з 30 грудня 2015 року по 22 січня 2016 року проходив стаціонарне лікування в медичному закладі, що повністю стверджуються інформацією Хмельницької міської лікарні № 145 від 17.04.2016 року і страховою компанією не спростовано (а.п. 8).

З метою усунення негативних наслідків для здоров`я потерпілого та приведення його в попередній стан, лікарями Хмельницької міської лікарні, останньому, було призначено медичне лікування та встановлено заходи реабілітації.

Як вбачається з епікрізу № 13915 та товарних чеків на придбання ліків, перелік яких відповідає призначенням лікарів і які придбані в час проходження стаціонарного лікування потерпілим, ОСОБА_7 поніс названі витрати на лікування (а.п. 67, 73-76).

Поніс він затрати і на забезпечення своєї життєдіяльності в медичному закладі (а.п. 72).

Вказані витрати перебувають в прямому причинному зв`язку з злочинними діями ОСОБА_9 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що названі витрати підлягають стягненню на користь потерпілого, оскільки повністю стверджуються матеріалами справи та представником страхової компанії жодним чином не спростовані.

На переконання колегії суддів ті обставини, що ряд чеків на придбання медичних засобів не завірені медичним закладом не є підставою для відмови в позові в цій частині. Оскільки, за різниці їх вартості у медичному закладі та інших торгівельних закладах не позбавляє потерпілого права на свій розсуд вибирати місце придбання таких медикаментів.

При цьому, колегія суддів вважає, що вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди є підставними, оскільки дії ОСОБА_9 по спричиненню ОСОБА_7 тілесних ушкоджень є незаконними та протиправними.

Розмір такої шкоди, з врахуванням ступеня моральних страждань, порушення нормального способу життя потерпілого, порушенням одного із основних конституційних прав права на здоров`я, перенесеного ним стресу, з врахуванням встановленого ліміту, суд визначив в розмірі 957 грн. 45 коп., що ґрунтується на вимогах закону та не суперечить йому.

При перевірці законності рішення суду першої інстанції в частині стягнення шкоди, місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи та надана належна оцінка зібраним доказам, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору, зроблено обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку в частині вирішення цивільного позову потерпілого колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 10 червня 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ПАТ «Страхова Компанія «Перша» без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .