Справа №489/2982/13-к 10.03.2016

У Х В А Л А
10 березня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою прокурора Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26 січня 2016 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.3, 364-1 ч.2, 366 ч.2 КК України, повернуто прокурору.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7
обвинувачена ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, в іншому складі суду.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.3, 364-1 ч.2, 366 ч.2 КК України, повернуто прокурору для приведення у відповідність до вимог ст. 291 КПК України.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Прокурор вважає ухвалу незаконною. На думку апелянта, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зазначив, що питання правильності кваліфікації дій на стадії підготовчого засідання судом не повинна перевірятися, оскільки це питання вирішується судом під час судового розгляду, в ході якого прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення чи відмовитися від його підтримання.
Також вказує, що при розгляді кримінального провадження суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Узагальнені виклад заперечень захисника ОСОБА_8 на подану апеляційну скаргу.
Захисник ОСОБА_8 просить залишити ухвалу без змін. На його думку, обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Приймаючи рішення, суд вказав, що дії обвинуваченої кваліфіковані не відповідно до об`єктивної сторони, як зазначено у статті 191 КК України. Також, що орган досудового слідства висунув ОСОБА_6 неконкретне обвинувачення у вчиненні інкримінованих злочинів, оскільки обвинувачення чітко не містить формулювання щодо способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів злочинів.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, приймаючи рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору з посиланням на ці вимоги закону, суд не мотивував прийняте рішення.
Більш того, суд зазначив, що дії обвинуваченої кваліфіковані не відповідно до об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, тобто вийшов за межі тих питань, які вирішуються під час підготовчого судового засідання.
Крім того, суд не звернув уваги на висновки та мотиви, з яких скасовано попереднє судове рішення у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Як слідує з ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 14.12.2015 року, якою скасовано вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 та призначений новий розгляд в суді першої інстанції, зазначено про необхідність перевірити зібрані у кримінальному провадженні докази та інші докази, які можуть бути подані під час нового судового розгляду, про надання їм належної оцінки, і, в залежності від встановлених фактичних обставин, кваліфікувати дії ОСОБА_6 .
Отже, не мотивувавши прийняте рішення, вдавшись до аналізу кваліфікації дій обвинуваченої за ч.3 ст. 191 КК України та не врахувавши вказівки суду апеляційної інстанції при скасуванні попереднього судового рішення у даному кримінальному провадженні, суд не дотримався вимог ч. 3 ст. 314 КПК України щодо кола тих питань, які вирішуються під час підготовчого судового засідання.
За таких обставин, є обгрунтованими доводи прокурора про незаконність прийнятого судом рішення. Тому ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. Проте, немає передбачених законом процесуальних підстав для призначення іншого складу суду, про що просить апелянт, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 415 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26 січня 2016 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.3, 364-1 ч.2, 366 ч.2 КК України, повернуто прокурору, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3