11-сс/775/257/2016(м)
221/4395/16-к

Єдиний унікальний номер 221/4395/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11сс/775/257/2016(м) доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Агротіс» на ухвалу слідчого судді Волноваського районного суду Донецької області від 02 вересня 2016 року про надання дозволу на накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур, що вирощується на земельних ділянках:
ВСТАНОВИЛА:
Згідно з ухвалою слідчого судді, 05.02.2016 до чергової частини Мар`їнського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, надійшло поштою повідомлення із об`єднаного штабу ЦУ СБУ в районі проведення АТО про те, що під час проведення контррозвідувальних заходів по виявленню незаконних оборотів із земельними ресурсами державної форми власності отримані данні щодо самовільного заняття земельних ділянок з боку відповідальних службових осіб ТОВ «Агрофірма «Агротіс» (Мар`їнський район Донецької області с. Степне, вул. Енергетиків (згідно рішення №VI/47-4 від 23.12.2015), буд.1, код 30228170, керівник ОСОБА_8 ).
Під час досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Агрофірма «Агротіс» кілька років використовує землі сільськогосподарського призначення (рілля) на території Мар`їнського району Донецької області площею близько 124 га без укладення договорів оренди, відповідно до вимог чинного законодавства України у земельній сфері.
Враховуючи, те що встановлений розмір орендної плати за використання земель сільськогосподарського призначення (ріллі) становить не менше 3 відсотків від нормативної оціночної вартості, внаслідок неправомірного використання вказаних земель з боку ТОВ «Агрофірма «Агротіс», економічним інтересам держави наносяться прямі збитки.
Самовільне зайняття земельних ділянок з боку ТОВ «Агрофірма «Агротіс» встановлено на території Максимільяновскої сільської ради, Степнянської сільської ради, Павлівської сільської ради, Богоявленської сільської ради, Катеринівської сільської ради, Костянтинівської сільської ради та Красногорівської міської ради.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді з апеляційною скаргою звернувся генеральний директор ТОВ «Агрофірма Агротіс», який просив скасувати ухвалу слідчого судді.
Посилався на те, що судом не дотримані вимоги ст.170, 171, 172, 173 КПК України. А саме те, що не керівнику ТОВ «Агрофірма Агротіс», ні іншим особам ні підозра ні обвинувачення не пред`являлось, цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Суд розглянув клопотання прокурора без повідомлення представника ТОВ «Агрофірма Агротіс», що позбавило товариство можливості надати документи, що мають значення по справі.
В ухвалі слідчого судді вказана різна площа земельних ділянок, вказано близько 124 га., а нижче вказано тільки по Павлівський сільський раді 303,26 га. Вказані землі Єлізовєтівської сільської ради, де товариство не має ніяких земельних ділянок. Не вірно вказано місце знаходження товариство та прізвище керівника.
Зазначив, що накладення арешту на врожай тягне за собою втрату врожаю, що нанесе шкоду, в тому числі і майновим інтересам державі та територіальним громадам.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора який заперечував у задоволенні апеляційної скарги, думку представника ТОВ «Агрофірма Агротіс» який наполягав на задоволенні їх апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт призначений для забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Відповідно до ст. 98 КПК України таким майном можуть бути матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Як вбачається з матеріалів справи, ні керівнику ТОВ «Агрофірма Агротіс» ні іншим особам ні підозра, ні обвинувачення не пред`явлені, цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Також вартість майна, яке належить арештувати, повинно бути співмірним розміру шкоду, однак розмір шкода та чи спричинена шкода, слідчим та слідчим суддею не визначено, як і вартість майна на яке було накладено арешт
Згідно вимог ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту. Однак, як вбачається з матеріалів справи ні в ухвалі слідчого судді ні в клопотанні слідчого не має конкретизації земельних ділянок, площа земельних ділянок, не зазначено на які посіви накладений арешт. Зазначений лише кадастровий номер земельної ділянки однак це не дає можливість ідентифікувати земельні ділянки.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді Волноваського районного суду Донецької області від 02 вересня 2016 року.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Агротіс » - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Волноваського районного суду Донецької області від 02 вересня 2016 року про надання дозволу на накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур, що вирощується на земельних ділянках:
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ: