АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1821/16 Справа № 178/804/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська, громадянство України, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , судимий

- 08.09.2015 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 289 КК України на п`ять років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

У відповідності до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років 2 місяця позбавлення волі, без конфіскації майна.

Частково задоволено цивільний позов потерпілого, та стягнено з ОСОБА_7 на його користь матеріальний збиток у розмірі 1995,92 грн. та моральну шкоду у сумі 1000 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

21 березня 2016 року о 23.00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи по вул. Центральній с. Адамівка Криничанського району Дніпропетровської області, діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ-110307 «Славута», державний знак НОМЕР_1 , вишневого кольору, який, як йому було відомо, знаходиться в приміщенні гаража, розташованого на території присадибної ділянки АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 .

Впевнившись, що його дії залишаються непоміченими, діючи умисно, через хвіртку проник на територію присадибної ділянки, де з метою відшукання ключів від приміщення гаража та вказаного автомобіля, через незакриті двері ОСОБА_7 проник до приміщення літньої кухні, де в шухляді журнального столика виявив гаманець з коштами в сумі 200 грн., на крадіжку яких у ОСОБА_9 виник раптовий умисел. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку вказаних коштів, ОСОБА_7 впевнившись, що його дії залишаються непоміченими, діючи умисно з корисливих мотивів, викрав гроші в сумі 200 грн., заподіявши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_8 на вищевказану суму.

Крім того, 21 березня 2016 року, приблизно, о 23 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодінні транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ-110307 „Славута, державний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, знаходячись в приміщенні літньої кухні, знайшов ключі запалення від вказаного автомобіля, ключі від гаража та направився до нього. Відімкнувши ключами запираючі пристрої воріт, ОСОБА_7 проник в гараж, де реалізуючи свій злочинний умисел, незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_8 - автомобілем ЗАЗ-110307 „Славута, державний знак НОМЕР_1 , вишневого кольору, середня ринкова вартість якого складає 47560,53 грн. В ході експлуатації вказаного транспортного засобу, ОСОБА_7 завдав йому механічних пошкоджень і тим самим спричинив майновий збиток потерпілому ОСОБА_8 на суму 1795 грн. 92 коп.

Не погоджуючись із судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди. Змінити мотивувальну частину вироку і виключити з неї посилання про те, що він знаходився у стані алкогольного сп`яніння (а.п. 201). В обґрунтування своєї апеляції, ОСОБА_7 посилається на те, що потерпілий не обґрунтував свій позов належними доказами, а суд, під час розгляду даного кримінального провадження докази стосовно цивільного позову не досліджував. Крім стверджує, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував, при цьому відсутні будь які докази за цією обставиною. Також звертає увагу на те, що він повернув автомобіль потерпілому за власною ініціативою, а не від стороннього впливу (а.п. 201).

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу чи інші докази на підтвердження доводів апеляції сторонами судового провадження подані не були.

В судове засідання 31 серпня 2016 року, будучи повідомленим належним чином потерпілий не з`явився, про перенесення розгляду не просив, але звернувся до суду з листом в якому вказував, що пробачив обвинуваченому вчинене.

З метою дотримання процесуальних строків розгляду скарги ОСОБА_7 по оскарженню судового рішення від 15 червня 2016 року, колегія суддів, з урахуванням думки прокурора та обвинуваченого, вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності потерпілого, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 405 КПК України, - неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Щодо неявки в судове засідання захисника, то ОСОБА_7 вказував, що його участь в суді апеляційної інстанції він вважає не обов`язковою і наполягав на продовженні слухання та розгляді його апеляції без адвоката.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши їх доводи і зіставивши із наявними матеріалами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення та за ч. 2 ст. 289 КК Україна, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднаним з проникненням до приміщення.

Що стосується тверджень обвинуваченого про необхідність скасування вироку суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого, то вони ґрунтуються на матеріалах справи, а тому заслуговують на увагу.

Згідно з частиною 1 статті 128 КПК України, цивільний позов пред`являється під час кримінального провадження до початку судового розгляду до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно, така фізична або юридична особа визнається цивільним відповідачем і з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду набуває права та обов`язки, передбачені КПК України для підозрюваного, обвинуваченого в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього (ст. 62 КПК України).

Як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, судом не було дотримано процесуальних норм по розгляду цивільного позову потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Цивільний позов не оголошувався, у обвинуваченого ОСОБА_7 не з`ясовувалось його ставлення до позову, а також його право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього. В мотивувальній частині вироку, щодо вирішення цивільного позову (а.п. 187), суд не зазначив яка саме сума підлягає стягненню і якими доказами вона підтверджується. Відсутнє також і належне обґрунтування висновків суду по частковому задоволенню цивільного позову.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляції обвинуваченого в частині вирішення судом цивільного позову є слушними та такими, що заслуговують на увагу, оскільки завданням кримінального процесу є не лише встановлення винного у вчинені злочину та його покарання, а й усунення наслідків злочину, у тому числі й пов`язаних із порушенням майнових та особистих немайнових прав громадян, а також підприємств, установ, організацій, а цивільний позов у кримінальній справі є одним із засобів, спрямованих на усунення чи компенсацію злочинних наслідків у вигляді майнової, моральної або фізичної шкоди, чого на думку колегії суддів під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції не було зроблено.

У зв`язку з цими обставинами, вирок районного суду в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду позовних вимог потерпілого в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з доводами обвинуваченого стосовно того, що під час судового розгляду не було встановлено належного підтвердження факту його перебування під час скоєння кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння. Так при апеляційному перегляді вироку встановлено, що в судовому засіданні обвинувачений вину визнавав в повному обсязі і не заперечував факт вчинення ним кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин доводи обвинуваченого є непереконливими і задоволенню не підлягають.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року в частині вирішення цивільного позову скасувати і призначити новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29 квітня 2016 року по 30 серпня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду: