Провадження № 1-кп/734/143/16 Справа № 734/2878/16-к
іменем України
13 жовтня 2016 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавлівки Чорноморського району Кримської області, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом на особливий період, інструктора з водіння 2 роти забезпечеенян навчального процессу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
у присутності обвинуваченого ОСОБА_3
солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , діючи умисно, маючи на меті тимчасово ухилитися від виконання обовязків військової служби, без поважних причин, не отримавши відповідного дозволу, 22 серпня 2016 року приблизно о 08 год. 00 хв. самовільно залишив територію військової частини польова пошта В НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , та відправився до місця своєї реєстрації, де займався особистими справами, не повязаними з проходженням військової служби, тобто, проводив час на власний розсуд до 19 год. 00 хв. 26 серпня 2016 року, чим здійснив ухилення від військової служби, що виявилось в самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та дав наступні показання. 22 серпня 2016 року він залишив територію військової частини, оскільки в нього вдома перебувала вагітна дружина, яка потребувала його допомоги. Повернувся до місця розташування військової частини добровільно 26 серпня 2016 року.
Крім показань обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально узгоджуються між собою:
- актом службового розслідування від 26 серпня 2016 року, яке було проведено по факту відсутності на службі солдата ОСОБА_3 . У вказаному акті зазначено: 22 серпня 2016 року о 08.00 год. під час проведення шикування особового складу 2 роти забезпечення навчального процессу БЗНП було виявлено відсутність солдата ОСОБА_3 ; командуванням роти було організовано пошуки, які позитивних результатів не дали, з огляду на що запропоновано направити копію службового розслідування військовому прокурору Деснянського гарнізону для прийняття процесуального рішення /а. 8-10 к.п./;
- рапортами ОСОБА_5 /а. 11-13 к.п./;
- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування по факту відсутності на службі солдата ОСОБА_3 » від 26 серпня 2016 року № 3476 /а. 23 к.п./.
Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.
При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно спряв розкриттю злочину, вчинив злочин вперше, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, обставин справи, особи обвинуваченого, тих обставин, що ОСОБА_3 вчинив злочин вперше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проходження військової служби має виключно позитивні характеристики, та утримує двох малолітніх дітей, тобто обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що на думку суду є виключними обставинами та дають суду право призначити покарання нижче від найнижчої межі санкції, передбаченої ч. 4 ст. 407 КК України, тобто на підставі ст. 69 КК України, крім того, суд враховує той факт, що даним кримінальними правопорушенням шкода нікому не завдана, за таких умов суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_3 буде призначення покарання без ізоляції від суспільства, у виді штрафу.
Запобіжні заходи в межах кримінального провадження не обиралися.
Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 6 800 /шість тисяч вісімсот/ гривень 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1