АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/194/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.187 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі :
Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ;

з участю: прокурора ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ;

захисника адвоката ОСОБА_8 ;

потерпілої ОСОБА_9 ;

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від " 1 "березня 2016 року, -

Встановила:
Цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лясківці Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, -

засуджено за ч.1 ст.187 КК України на 6 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 11 грудня 2014 року, зарахувавши йому в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 11 грудня 2014 року по 1 березня 2016 року.

Частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 та постановлено стягнути з ОСОБА_7 в її користь 25000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Задоволено цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації та стягнуто з ОСОБА_7 2262 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в користь держави 613 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 18 липня 2013 року близько 23 години у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 18 липня 2013 року близько 23 години ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , озброєний ножем, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для здоров`я ОСОБА_9 , повалив останню на диван та, утримуючи, почав наносити порізи вказаним ножем, вимагаючи, щоб остання віддала належні їй гроші.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_7 зловив ОСОБА_9 за волосся і повалив на підлогу, після чого, утримуючи її за волосся, підняв з підлоги цеглу та наніс нею ОСОБА_9 декілька ударів в ділянку голови, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження. При появі у приміщенні свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 . ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження, а саме травму голови у вигляді відкритого перелому носових кісток, неврологічних проявів струсу головного мозку, ран волосяної частини, ран, синців і саден плечей та садна правої гомілки і лівого коліна. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді травми голови і рани на шиї належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я, синці плечей та садна правої гомілки і лівого коліна до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі, з врахуванням внесених до неї доповнень, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , не оскаржуючи фактичні обставини справи, викладені у вироку, висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.187 КК України, просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, а саме у виді 3 років позбавлення волі, мотивуючи тим, що призначене судом покарання за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого. Вказує, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро кається у скоєному.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, з врахуванням внесених до неї доповнень, і просять її задовольнити, а саме пом`якшити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, потерпілу ОСОБА_9 та її представника адвоката ОСОБА_10 , які заперечили щодо задоволення апеляційних вимог про пом`якшення покарання обвинуваченому та настоюють на залишенні вироку без зміни, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.187 КК України в апеляційній скарзі, з врахуванням внесених до неї доповнень, не оскаржується, а тому згідно вимог ст.404 КПК України колегія суддів даний вирок в цій частині не переглядає.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то суд першої інстанції в повній мірі врахував вимоги ст.ст. 50,65-67 КК України та призначив його в межах санкції ч.1 ст.187 КК України.

Як вбачається з вироку, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції було вірно враховано як тяжкість вчиненого злочину, а саме те, що відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.187 КК України, є тяжким, так і дані щодо особи обвинуваченого, зокрема, його молодий вік, відсутність судимостей та позитивну характеристику по місцю проживання.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню засудженим нових злочинів.

Згідно ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним корисливим злочином та відповідно до ст.12 КК України тяжким злочином, а також думку потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції просила покарати обвинуваченого ОСОБА_7 якнайсуворіше та настоювала на залишенні вироку суду першої інстанції, в тому числі, в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, без зміни і під час апеляційного розгляду справи, посилаючись на те, що останній за скоєне перед нею не вибачився, жодних спроб відшкодувати заподіяну моральну шкоду не робив, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.187 КК України відповідає вчиненому та особі обвинуваченого, а тому посилання його захисника адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що судом не враховано позитивні дані щодо особи обвинуваченого є необґрунтованими.

Разом з тим, вирок суду в порядку ст. 404 КПК України підлягає зміні.

З наявного в матеріалах кримінального провадження повідомлення Міністерства юстиції Чеської Республіки від 21 жовтня 2015 року ОСОБА_7 починаючи з 11 грудня 2014 року знаходився під арештом з метою його видачі до України (а.к.п. 115).

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 жовтня 2015 року ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та постановлено рахувати строк тримання під з 27 жовтня 2015 року, тобто з дня затримання ОСОБА_7 в Україні.

Ухвалами Тернопільського міськрайонного суду від 7 грудня 2015 року та 15 січня 2016 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до 1 лютого та 10 березня 2016 року (а.к.п. 17,44).

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 26 квітня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 26 червня 2016 року включно.

Таким чином, час тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на території Чеської Республіки з 11 грудня 2014 року по 26 жовтня 2015 року відповідно до ст.577 КПК України слід зарахувати до загального строку відбування покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 1 березня 2016 року, з розрахунку день за день, тобто 10 місяців 15 днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , визначений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 жовтня 2015 року та продовжений ухвалами Тернопільського міськрайонного суду від 7 грудня 2015 року та 15 січня 2016 року і ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 26 квітня 2016 року, з 27 жовтня 2015 року по 4 травня 2016 року (день постановлення цієї ухвали апеляційним судом), що становить 6 місяців 8 днів попереднього ув`язнення, слід зарахувати у срок відбування призначеного ОСОБА_7 покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України (із змінами, внесеними Законом України від 26.11.2015 року Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 12 місяців 16 днів, а всього слід зарахувати у строк відбування призначеного ОСОБА_7 покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 1 березня 2016 року 23 місяці позбавлення волі.

В зв`язку з наведеним, вищезазначений вирок стосовно ОСОБА_7 в частині зарахування в строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від " 1 "березня 2016 року стосовно ОСОБА_7 в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного цим вироком покарання змінити.

Зарахувати в строк призначеного ОСОБА_12 покарання час тримання останнього під вартою на території Чеської Республіки з 11 грудня 2014 року по 26 жовтня 2015 року з розрахунку день за день, тобто 10 місяців 15 днів позбавлення волі, та строк тримання його під вартою, визначений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 жовтня 2015 року та продовжений ухвалами Тернопільського міськрайонного суду від 7 грудня 2015 року та 15 січня 2016 року і ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 26 квітня 2016 року, з 27 жовтня 2015 року по 4 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто 12 місяців 16 днів позбавлення волі, а всього зарахувати в строк призначеного покарання за вищезазначеним вироком 23 місяці позбавлення волі, тобто 1 рік 11 місяців позбавлення волі.

В решті даний вирок залишити без зміни.

Дана ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3(трьох) місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2