Кримінальне провадження 1-кп/760/689/16
Справа 760/8618/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001095 від 22 квітня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, росіянин, громадянин України одруженого, з вищою освітою, який працює директором ТОВ «Україна-Китай», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресо; АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 04.05.2012 близько 13 години прибув за викликом до приміщення Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 18, та був запрошений до службового кабінету першого заступника начальника цього Головного управління ОСОБА_6 для допиту як свідка у кримінальній справі № 49-3439.

Перед початком допиту, який розпочався о 13 годині, перший заступник начальника вищевказаного Головного управління ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 68, 69, 69-1, 70, 71 КПК України 1960 року роз`яснив свідку ОСОБА_5 його процесуальні права та обов`язки, а також попередив пре кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань передбачену ст. 384 КК України, та відмову від давання показань, передбачені ст. 385 КК України. Ознайомлення із положеннями вказаних статей КК Україні і КПК України 1960 року ОСОБА_5 засвідчив своїми підписами у відповідних графах протоколу допиту свідка від 4-7 травня 2012 року.

Надавши під час допиту вільні показання про відомі йому обставині організації та виконання 03.11.1996 замовного вбивства народного депутата України ОСОБА_7 , ОСОБА_5 попрохав зробити перерву слідчої дії.

07.05.2012 о 10 годині допит свідка ОСОБА_5 першим заступником начальника Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 відновлено у приміщенні зазначеного Головного управління за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 18

Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, передбачену ст. 384 КК України, порушуючи обов`язки свідка надавати правдиві показання, ОСОБА_5 , відповідаючи на запитання про відомі йому факти оплати ОСОБА_8 і ОСОБА_9 замовних вбивств ОСОБА_7 , вирішив надати завідомо неправдиві показання про причетність ОСОБА_10 до цього особливо тяжкого злочину, показавши наступне.

Зокрема, ОСОБА_5 надав показання про те, що зі слів одного керівників банди ОСОБА_11 йому стало відомо, що із банківських рахунків ОСОБА_8 і ОСОБА_10 протягом 1997-1998 років на рахунки одного із організаторів вбивств ОСОБА_7 та ОСОБА_12 - ОСОБА_13 перераховано біля 3 млн. доларів США як оплата за організацію цих вбивств. Окрім того, ОСОБА_5 надав показання про те, що він був очевидцем зустрічі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 навесні-влітку 1996 року у приміщенні готелю «Національний», розташованому за адресок м. Київ, вул. Липська, 5. Будучи допитаний як свідок ОСОБА_5 також показав, що після цієї зустрічі ОСОБА_11 особисто розповідав йому про те що ОСОБА_10 буде віддавати частину доходів свого бізнесу (господарської діяльності) за виконання замовлень ОСОБА_8 .

ОСОБА_10 на вчинення злочинів, у тому числі організацію та вчинення вбивств конкурентів.

Вищевказані показання свідка ОСОБА_5 не відповідають дійсності та є завідомо неправдивими, оскільки жодними даними про причетність ОСОБА_10 до організації замовного вбивства ОСОБА_7 він не володів, а описана ним зустріч ОСОБА_10 із ОСОБА_11 і ОСОБА_13 в дійсності не відбувалася. Зазначені неправдиві показання були вигадані з метою створення доказів взаємозв`язку ОСОБА_10 із керівниками банди ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , а відтак і її причетності до замовлення вбивства народного депутата України ОСОБА_7 , тобто обвинувачення ОСОБА_10 у особливо тяжкому злочині. При цьому ОСОБА_5 достовірно знав, що ці показання не можуть бути перевірені слідчим шляхом, оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 померли, а інших свідків, які б змогли їх підтвердити або спростувати, не існує.

Після виготовлення ОСОБА_14 протоколу допиту свідка від 04-07 травня 2012 року, яким зафіксовані вищевказані завідомо неправдиві показання, ОСОБА_5 особисто ознайомився з його текстом та підписав протокол допиту без будь-яких зауважень та доповнень.

Таким чином, під час допиту 07.05.2012 свідок ОСОБА_5 надав заступнику начальника Головного управління з розслідування особливе важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_15 завідомо неправдиві показання, поєднані із обвинувачення ОСОБА_10 у особливе тяжкому злочині.

Після набрання чинності КПК України 2012 року кримінальні правопорушення, які були предметом розслідування у кримінальній справі № 49-3439, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та об`єднані у кримінальне провадження за№ 0000006 від 21.11.2012.

18.01.2013 Генеральною прокуратурою України у кримінальному провадженні № 0000006 від 21.11.2012 складено повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (в редакції Закону від] 05.04.2001) та ч. 4 ст. 19, п. «а» ст. 93 КК України (в редакції Закону від 06.03.1992), яке того ж дня оголошено та вручено ОСОБА_10 .

В зміст підозри включено вищевикладені завідомо неправдиві показання свідка ОСОБА_5 про зустріч ОСОБА_10 з керівниками банди ОСОБА_13 та ОСОБА_11 в приміщенні готелю «Національний» у м. Києві навесні 1996 року, а також домовленість з останніми на вчинення замовних злочинів, у тому числі вбивств конкурентів, та перерахування за це грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 КПК України у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчої судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб, цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

У відповідності до вимог цієї статті КПК України 01.02.2013 Генеральної прокуратурою України до Печерського районного суду м. Києва внесені клопотання про проведення у судовому засіданні допиту свідка ОСОБА_16 у кримінальному провадження № 0000006 від 21.11.2012.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києв ОСОБА_17 від 04.02.2013 № 757/2512/13-к зазначене клопотання задоволені та вирішено провести допит свідка ОСОБА_5 у приміщенні Апеляційною суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 2а.

13.02.2013 о 18 годині 13 хвилин в приміщенні Апеляційного суду м. Києва за вищевказаною адресою слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17 за участі учасників кримінального провадження розпочато допит свідка ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000006 від 21.11.2012.

Перед початком допиту слідчим суддею свідку ОСОБА_5 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки свідка, передбачені в судовому засіданні згідно норм КПК України, про що він надав відповідну розписку. Після чого свідок ОСОБА_5 слідчим суддею попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, про що він також надав окрему розписку, а також свідок приведений до присяги у відповідності до вимог ч. 2 ст. 352 КПК України, яку ОСОБА_5 власноручно підписав та надав слідчому судді.

Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, передбачену ст. 384 КК України, порушуючи присягу і обов`язки свідка надавати правдиві показання, ОСОБА_5 , відповідаючи на запитання про відомі йому обставини організації, виконання та оплати замовного вбивства народного депутата України ОСОБА_7 , вирішив повторно надати завідомо неправдиві показання про причетність ОСОБА_10 до цього особливо тяжкого злочину, показавши наступне.

Під час надання вільних показань 13.02.2013 у період часу з 18 години 13 хвилин до 19 години 11 хвилин, а також відповідаючи на запитання сторін обвинувачення і захисту 14.02.2013 у період часу з 10 години 00 хвилин до 13 години 53 хвилини, свідок ОСОБА_5 показав, що керівники злочинногс бандугрупування ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 протягом 1996- 1997 років неодноразово розповідали йому про їх взаємозв`язок і: ОСОБА_19 і ОСОБА_10 та готовність банди на виконання замовного злочинів в інтересах останніх.

Окрім того, навесні, можливо в травні 1996 року ОСОБА_5 був очевидцем спілкування ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в приміщенні готелю «Національний», розташованому за адресою: м. Київ, вул Липська, 5. При цьому, відповідаючи на запитання сторони захисту, ОСОБА_5 надав більш розширені, деталізовані показання про місце їх спілкування, а саме: хол першого поверху готелю, та одяг, в якому булі одягнуті ОСОБА_10 , ОСОБА_13 і ОСОБА_11 .

Зі слів ОСОБА_5 ,через декілька днів після цієї зустрічі ОСОБА_20 особисто розповідав йому про те, що за досягнутою домовленість ОСОБА_10 буде віддавати частину доходів свого бізнесу (господарське діяльності) за виконання замовлень ОСОБА_8 і ОСОБА_10 на вчинення злочинів, у тому числі організацію та вчинення вбивств конкурентів.

Окрім того, ОСОБА_5 , будучи допитаним як свідок,зазначив, що 1997 році ОСОБА_18 особисто розповідав йому про те, що від ОСОБА_8 інтересах ОСОБА_10 було замовлення на вбивство ОСОБА_7 і ОСОБА_12 , оплатити які мала саме ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 про те що ОСОБА_8 дав вказівку останній заплатити за замовне вбивств ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 1,8-2 млн. доларів США, які були перераховані на банківські рахунки ОСОБА_13 .

Вищевказані показання свідка ОСОБА_5 не відповідають дійсності і завідомо неправдивими,оскільки жодними даними про причетність ОСОБА_10 до організації замовного вбивства ОСОБА_7 він не володів, а описана ним зустріч ОСОБА_10 із ОСОБА_11 . ОСОБА_13 в дійсності не відбувалася. Зазначені неправдиві показань були вигадані з метою створення доказів взаємозв`язку ОСОБА_10 керівниками банди ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , а відтак і її причетності до замовлення вбивства народного депутата України ОСОБА_7 , тобто обвинувачення ОСОБА_10 у особливо тяжкому злочині.

Таким чином, під час допиту у судовому засіданні 13-14.02.2013 проведеному у приміщенні Апеляційного суду м. Києва за адресою: м. Киів вул. Солом`янська, 2а, ОСОБА_5 , будучи допитаним як свідок, повторно надав слідчому судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17 кримінальному провадженні № 0000006 від 21.11.2012 завідомо неправдиві показання, поєднані із обвинуваченням ОСОБА_10 у особливо тяжкому злочині.

За результатами проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 21.11.2012, на підставі зібраних доказів, їх аналізу та оцінки, прокурором прийнято рішення по закриття кримінального провадження за підозрою ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001) та ч. 4 ст. 19, п. «а» ст. 93 КК України (в редакції Закону від 06.03.1992), на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діях ОСОБА_10 складу зазначених кримінальних правопорушень.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, маючи умисел на спотворення фактичних обставин, під час допиту в якості свідка у кримінальній справі № 49-3439 07.05.2015 у період часу з 10 години 00 хвили до 15 години 20 хвилин, перебуваючи у приміщенні Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 18, надав першому заступнику начальника цього Головного управління ОСОБА_6 завідомо неправдиві показання про причетність ОСОБА_10 до організації умисного вбивства народного депутата України ОСОБА_7 та оплату цього особливо тяжкого злочину.

Окрім того, ОСОБА_5 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, маючи умисел на спотворення фактичних обставин, під час допиту в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000006, надав повторно аналогічні завідомо неправдиві показання поєднані з обвинуваченням ОСОБА_10 у особливо тяжкому злочині, слідчому судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17 у судовому засіданні, проведеному у приміщенні Апеляційного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 2а, 13.02.2013 у період часу з 18 години 13 хвилин до 19 години 11 хвилин та 14.02.2013 у період часу з 10 години 00 хвилин до 13 години 53 хвилини.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у наданні завідомо неправдивих показань свідка, поєднаних із обвинуваченням в особливо тяжкому злочині, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України.

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості від 10 травня 2016 року, укладена між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні та за участі захисника адвоката ОСОБА_4 .
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 , беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, зобов`язався сприяти розслідуванню кримінального провадження та викриття інших винних осіб.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 384 КК України покаранняу виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.
Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.
На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 314, 315, 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ст. 336 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 травня 2016 року, укладену між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні та за участі захисника адвоката ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України.
На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1