Справа № 750/2282/15-к
Провадження № 1-кп/750/151/16

У Х В А Л А
12 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000080 від 14 лютого 2015 року та № 0000203 від 11.07.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Верхній майдан, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 368 ч. 3, 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України, -
в с т а н о в и в:

04.03.2016 року до Деснянського районного суду м. Чернігова з апеляційного суду Чернігівської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 368 ч. 3, 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України.

09.03.2016 року ухвалою судді призначено підготовче судове засідання.

В ході підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про об`єднання кримінального провадження за № 0000080 від 14 лютого 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України з кримінальним провадженням за № 0000203 від 11.07.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, і дані кримінальні провадження підлягають об`єднанню, оскільки стосуються однієї особи.

Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2016 року скасовано вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2015 року, яким ОСОБА_5 була засуджена за ст.ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням функцій представника влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконувати такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом строком на три роки, а за ч. 3 ст. 368 КК України виправдана, і матеріали кримінального провадження повернуті до суду першої інстанції для призначення нового судового розгляду в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Приймаючи рішення про скасування вказаного вище вироку, в своїй ухвалі апеляційний суд Чернігівської області зазначив, що згідно обвинувального акту та обставин наведених місцевим судом у вироку, 14 листопада 2014 року ОСОБА_5 одержала від ОСОБА_6 , неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 14 листопада 2014 року становило 556 грн. 00 коп.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження (т. 5 а.п. 33) міститься лист Управління Національного банку України в Чернігівській області від 20 листопада 2014 року, згідно якого офіційний курс національної валюти України відносно долара США 14 листопада 2014 року складав 1556 грн. 00 коп., тобто обвинувальний акт містить обвинувачення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є неконкретним і належним чином не сформульоване.

З урахуванням того, що за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, апеляційний суд прийшов до висновку про наявність обставин, що перешкоджали судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_5 . Оскільки згідно з чинним кримінальним процесуальним законом обвинувачений має право знати, у чому він обвинувачується, обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом, а неконкретність такого обвинувального акту щодо ОСОБА_5 порушує її право на захист і є істотним порушенням вимог КПК України.

Крім того, фактичні обставини кримінального правопорушення, які підлягають викладенню прокурором в обвинувальному акті, в силу вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України повинні відповідати обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначеним у ст. 91 КПК України.

Також, апеляційний суд Чернігівської області в своїй ухвалі вказав, що як вбачається з досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_7 , останній вказував точні дані коли він передавав кошти ОСОБА_5 . Натомість в обвинувальному акті наводяться приблизні дати (місяць без зазначення конкретної дати) вказаних подій.

Відповідно до положення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 368 ч. 3, 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України вказує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.

Вказані недоліки унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки позбавляє суд можливості в подальшому при судовому розгляді роз`ясняти обвинуваченій суть пред`явленого обвинувачення, а сторону захисту можливості захищатися від пред`явленого обвинувачення. За таких обставин, суд змушений був би самостійно формулювати обвинувачення, що не передбачено КПК України, і це могло б викликати сумнів у учасників процесу щодо неупередженості суду.

Враховуючи, що ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2016 року фактично встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 334, 372, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Об`єднати матеріали кримінального провадження за № 0000080 від 14 лютого 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України та матеріали кримінального провадження за № 0000203 від 11.07.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України в одне провадження.

Повернути прокурору Чернігівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000080 від 14 лютого 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України та обвинувальний акт у кримінальному провадженням за № 0000203 від 11.07.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

На ухвала може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення, через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_1