Справа № 666/1209/16-к
ВИРОК

іменем України
16 червня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

розглянув в залі судових засідань в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Нові Каіри, Бериславського району Херсонської області, українця , громадянина України , має середню освіту , одруженого ,який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 та проживає за адресою : АДРЕСА_2 раніше судимого ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4

потерпілий: ОСОБА_5

обвинувачений: ОСОБА_3

захисник: ОСОБА_6

встановив:

ОСОБА_3 27 січня 2016 року близько 23.00 знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись прямим умислом направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , умисно наніс останньому удар ножем, в область шиї, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодженні у вигляді колото-різаного поранення передньої поверхні шиї зліва в області щитовидного хряща у серединній лінії, проникаюче у порожнину гортаноглотки в області правого грушоподібного синусу, які віднесено до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та здоров`я.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність визначену ч.1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння .

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчинені вказаного кримінального правопорушення судом враховуються наступні докази , дослідження яких що до тих обставин які ніким не оспорюються , відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.349 КПК України, було визнано судом доцільним :

- показання обвинуваченого допитаного в судовому засіданні який визнав себе винним у вчинені вказаного кримінального правопорушення та зазначив , що він 27 січня 2016 року близько 23.00, перебуваючи у нетверезому стані за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_5 , з приводу того що потерпілий прийшов у гості до його дружини , пізно у вечері у нетверезому стані . Після його пропозиції потерпілому покинути його будинок , потерпілий почав кричати та намагався влаштувати бійку. З урахуванням його стану здоров`я на той час , а саме наявності туберкуломи легенів , та побоюючись за своє життя , так потерпілий хоча і перебував у нетверезому стані здавався йому міцнішим за нього , розуміючи можливі наслідки наніс останньому удар ножем, в область шиї, з метою завдання потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Потерпілий до судового засідання не з`явився про дату,час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином . Подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в частині міри покарання покладався на розсуд суду.

Мотивів для зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом в ході судового розгляду не встановлено.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину яке полягало в наданні обвинуваченим правдивих відомостей , під час досудового розслідування що до обставин справи проти чого не заперечував прокурор під час судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами які пом`якшують покарання слід розуміти різного роду фактори які відносяться до особи обвинуваченого та вчиненого ним кримінального правопорушення, які відповідно зменшують соціальну небезпеку як самого кримінального правопорушення так і обвинуваченого, та ступінь його відповідальності. З урахуванням вказаних критеріїв інших обставин які , в силу вимог ст. 66, 69 КК України , можна визнати такими що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинено злочину судом не встановлено.

Обставинами які обтяжують покарання обвинуваченого судом визнається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів так як: обвинувачений не оспорював в ході судового розгляду обставини перебування у нетверезому стані під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення , а відповідно до довідки про судимість має судимості за умисні злочини та не погашену в установленому законом порядку судимість , за вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 травня 2003 року за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 13 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 22 жовтня 2015 року по відбуттю покарання.

Досліджуючи данні про особу обвинуваченого суд враховує те , що він посередньо характеризується за місцем проживання , що підтверджується відповідною характеристикою. Тієї обставини , що ОСОБА_3 згідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 65 від 18 лютого 2016 року хронічним психічним захворюванням не страждає . В період часу ,вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення , у нього не було якого-небудь тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності , і тоді він міг віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними. Відповідно до медичної довідки виданої ЛПР Херсонської виправної колонії УДПтСУ в Херсонській області (№61) міжобласної протитуберкульозної лікарні хворіє на туберкульоз легенів та на 13 квітня 2016 року мав множинні вогнища та туберкулому. Як слідує з довідки до акту МСЕК №027888 від 10 грудня 2015 року має третю групу інвалідності загальне захворювання . Рекомендовано стаціонарне та амбулаторне лікування.

Обираючи міру та вид покарання обвинуваченому , суд враховує характер та тяжкість вчиненого злочину , неправомірну поведінку потерпілого яка стала причиною виниклого між ним та обвинуваченим конфлікту, а також ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення яке побудоване на критичній оцінці його протиправної поведінки, визнанні вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне і вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі визначеного в межах мінімальної санкції ч.1 ст. 121 КК України .

На думку суду даний вид покарання обраний у відношенні обвинуваченого є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень , а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушення і наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Керуючись ст. 371,374КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Призначити ОСОБА_3 міру покарання за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді п`яти (5) років позбавлення волі з поміщенням його на визначений строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 28 січня 2016 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 28 січня 2016 року .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 559.03 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 тримання під вартою залишити не змінним до набрання вироком законної сили, в разі якщо цей термін не буде перевищувати двох місяців .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана через суд який ухвалив судове рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи яка перебуває під вартою , строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1