В И Р О К
Іменем України
21.04.2016 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
із участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 від 04.03.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Ухожани Балтського району Одеської області, мешканки АДРЕСА_1 , з початковою середньою освітою, неодруженої, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ :
Близько 9 годин 55 хвилин 04.03.2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи всередині приміщення ТОВ НВП "Грош Експрес-18", що розташоване по вул. Західній, 4, в м.Жмеринка Вінницької області, де, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно, таємно вчинила крадіжку однієї палки ковбаси копченої "Салямі фуршетна Тульчин" вартістю 44,06 грн., однієї палки ковбаси копченої "Дрогобицька Тульчин" вартістю 84,69 грн., одного шматка сиру "Російський Шостка", вагою 247 г., вартістю 30,82 грн., однієї пачки масла вершкового "Простоквашино", вагою 200 г., вартістю 27,85 грн., однієї пачки масла вершкового "Селянське Славія", вагою 200 г., вартістю 20,64 грн., однієї пачки чаю чорного "Грінфілд", вагою 100 г., вартістю 37,99 грн., а всього продуктів харчування на загальну суму 246,05 грн. З викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, чим спричинила ТОВ НВП "Грош Експрес-18" майнової шкоди на вказану суму.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 винуватою себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю.
Вказала, що кримінальне правопорушення вчинила за обставин, викладених вище.
Пояснила, що після 9 години ранку 04.03.2016 року вона зайшла до супермаркету "Грош" в м.Жмеринці маючи намір придбати продукти харчування для своєї сім`ї. Маючи із собою лише 100 грн., вирішила вкрасти деякі продукти, з метою чого поклала собі під куртку та заховала там дві різних палки копченої ковбаси, ваговий шмат сиру, дві пачки вершкового масла та коробку чорного чаю. Із усіма цими продуктами вийшда з торгової зали поза касовими проходами та прослідувала до себе додому, де виклала їх. Невдовзі того ж дня до неї додому прийшли працівники міліції та запропонували йї повернути викрадені продукти, що вона й зробила, зібравши їх, віднесла до Жмеринського відділу поліції.
Із вказаним асортиментом та вартістю викрадених нею продуктів харчування погодилась. У вчиненому щиро розкаялася. Просила не карати її суворо.
Представник потерпілого пояснив, що близько 10 години ранку 04.03.2016 року він, підходячи перед своєю зміною чергування до будівлі супермаркету "Грош" в м.Жмеринці, побачив, як з приміщення швидко вийшла обвинувачена та попрямувала уздовж вулиці. Не маючи повноважень на її затримання поза межами торгової зали, він одразу ж переглянув записи відеокамер, за якими встановив факт викрадення нею продуктів харчування, про що повідомив працівникам міліції, а після їх приїзду показав відповідний відеозапис. Того ж дня його було викликано до відділу поліції, де у його присутності обвинувачена добровільно принесла тп повернула усі вкрадені нею продукти, після чого він доставив їх до магазину. З переліком та вартістю викрадених товарів також погодився. Вказав, що майнова шкода таким чином повністю була відшкодована. Вважав недоцільним застосування суворого покарання для обвинуваченої.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Представник потерпілого, обвинувачений та її захисник заявили, що кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, є злочином середньої тяжкості, разом з тим він не є складним та є одноепізодним; підсудний не має будь-яких фізичних чи психічних вад; якість зібраних під час провадження досудового слідства доказів сумнівів у суду не викликають.
Таким чином суд прийшов до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 умисно вчинила таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, за кваліфікуючими ознаками чого вона підлягає кримінальній відповідальності за ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, обвинувачена ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася; позитивно характеризується за місцем проживання, натомість, ніде не працює, існуючи за рахунок випадкових заробітків, та не має правового статусу безробітної особи; на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебував і не перебуває.
Ті обставни, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину та добровільно відшкодувала завдану шкоду слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, в ході даного судового розгляду не встановлено.
З урахуванням наведеного суд для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , а також попередження вчинення нею нових правопорушень визначає достатнім призначення їй покарання у виді штрафу, визнаючи недоцільним у даному конкретному випадку застосування передбачених санкцією вказаної частини статті кримінального закону більш тяжких покарань у виді громадських робіт та покарань пов`язаних з ізоляцією обвинуваченої від суспільства, а також за неможливості застосування покарання у виді виправних робіт особі, яка не працює.
Враховуючи, що в ході досудового розслідування обвинуваченій не обиралася міра запобіжного заходу, а під час судового провадження вона не допускала порушень обов`язків явки за викликом суду і ніким не заявлено про обрання їй певної міри запобіжного заходу, судом не вбачається підстав для вирішення питання її обрання до набрання вироком законної сили з власної ініціативи.
Речових доказів не застережено.
Цивільного позову не заявлено.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватою та призначити їйї покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому обчисленні становить 1020 гривень.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1