Єдиний унікальний номер 227/4105/15-к Номер провадження 11-кп/775/450/2016

В И Р О К
Іменем України
8 червня 2016 року Колегія суддів апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючогосудді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті з застосуванням відеоконференцзв`язку
кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7
на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2016 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івдель Свердловської області РФ, громадянина України, освіта середньо-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого
-23.02.2004 Добропільським міським судом Донецької області за ст.185 ч.3, ст.75 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 2 роки;
-10.04.2006 Добропільським міським судом Донецької області за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, остаточна міра покарання згідно ст.71 ч.1 КК України позбавлення волі 3 роки 6 місяців;
- 16.01.2014 Добропільським міським судом Донецької області за ст.185 ч.2 КК України до арешту на строк 3 місяці, звільнився 24.06.2014 року, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.15 ч.3, ст.185 ч.2 КК України, та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку, який становить три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
Вироком встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин за таких обставин.

21.05.2015 року приблизно о 14год. 50хв. ОСОБА_6 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою таємного викрадення чужого майна, прибули на станцію Добропілля, Донецької залізниці, що розташована в адміністративно-територіальних межах м.Добропілля, Донецької області.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до напіввагонів №56961139 та №56531155 (відправка №46216081, ст.відправлення Ароматна Донецької залізниці, ст. призначення Добропілля, Донецької залізниці), що перебували на 8 колії ст.Добропілля Донецької залізниці, завантажених вугіллям кам`яним марки Г-газовим, власником якого є ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залізли у вищезазначені вагони та руками скидали вугілля на землю, а ОСОБА_11 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 завантажували дане вугілля у мішки, які принесли з собою. Набравши з зазначених напіввагонів 27 мішків вугілля загальною масою 1020кг., ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 не скоїли всіх дій , які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками міліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , завдали матеріальний збиток потерпілому ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на суму 677,88 гривень (без врахування ПДВ).

У апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції у частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасувати, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців. В решті вирок залишити без змін. Посилається на незаконність вироку на підставі ст. 414 КПК України у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання, ступеню тяжкості та особи обвинуваченого. Вважає, що суд при призначенні покарання не врахував те, що обвинувачений раніше тричі судимий за корисливі злочини, а тому висновок суду про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, не відповідає особистості обвинуваченого.

Цим же вироком визнано винними ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , вирок щодо яких не оскаржений.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який просив вирок залишити без змін, дослідивши при апеляційному розгляді докази по справі, про дослідження яких заявили клопотання сторони, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Висновки суду, що обвинувачений ОСОБА_12 за встановлених у вироку обставин своїми умисними діями, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєному повторно, за попередньою змовою групою осіб, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, наведеними у вироку суду першої інстанції. Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України

Фактичні обставини вчинення злочину, доведеність вини ОСОБА_12 та кваліфікація його дій в апеляції не оспорюється і відповідно до вимог ст.404 КПК вирок суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильність звільнення обвинуваченого від відбування покарання є обґрунтованими.

Суд призначив ОСОБА_12 покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК у вигляді позбавлення волі,

У той же час суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням, неправильно застосував кримінальний закон.

Згідно вимог ст.75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи є підстави для висновку про можливість виправлення засудженого без відбування ним покарання.

Передбачені кримінальним законом підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання у порядку ст.75 КК відсутні. Суд першої інстанції своє рішення в цій частині обґрунтував тим, що ОСОБА_12 визнав свою вину і розкаявся у вчиненому.

Колегія суддів дослідила у судовому засіданні матеріали, що характеризують особу ОСОБА_12 , характеристику, довідки лікарів психіатра і нарколога, довідку Добропільського ОМВК. Він раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів. Проте ОСОБА_12 на шлях виправлення не став і знову вчинив корисний злочин.

Наведені обставини та дані про особу обвинуваченого свідчать про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання і безпідставність звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Тому відповідно до вимог ст.420 КПК вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_12 в частині звільнення його від відбування підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку.

Покарання необхідно призначити у межах санкції ч.2 ст.185 КК покарання у вигляді арешту, воно є достатнім і необхідним для виправлення винного і попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 409, 420 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити .

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 в частині звільнення його від відбування покарання у порядку ст.75 КК України скасувати та у цій частині винести новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України покарання у вигляді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту взяття під варту в порядку виконання вироку.

В решті вирок суду першої інстанції у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді: