АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1055/16 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 642/1193/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.296 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 14 березня 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 14 березня 2016 року під час підготовчого судового засідання
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Чернетчина Охтирського району Сумської області, громадянин України, з повною вищою освітою, одружений, пенсіонер, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -
звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілими, а кримінальне провадження закрито.
Як вказано в ухвалі, з Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 до Ленінського районного суду м. Харкова 04.03.2016 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України.

ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 12.02.2016 р., близько 18 години 30 хвилин, знаходячись на території торгівельного майданчику ТОВ «Казка» по вул. Холодногірській, 2-А в м. Харкові, будучи у стані алкогольного сп`яніння, почав чіплятись до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що знаходились біля торгівельних кіосків, де вони працюють реалізаторами. В цей час повз них проходила ОСОБА_13 , яка зробила зауваження ОСОБА_9 з приводу його поведінки та перебування у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_9 , використовуючи зауваження з боку ОСОБА_13 як нікчемний привід для розвитку конфлікту, діючи з раптово виниклих хуліганських спонукань, що випливали з бажання показати свою зверхність до оточуючих, тобто з розгнузданого самолюбства, та маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднане з особливою зухвалістю, що виразилась у заподіянні тілесних ушкоджень, перебуваючи у громадському місці на ринку, висловлюючись при цьому брутальною нецензурною лайкою у бік оточуючих, почав переслідувати ОСОБА_13 , та підбігши до неї, вдарив її по голові та штовхнув, внаслідок чого ОСОБА_13 впала у сніговий замет спиною до низу, а ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, схопив її за шию обома руками та почав стискати її горло. В цей час ОСОБА_11 підбігла до ОСОБА_9 та почала його руками відтягувати за верхній одяг від ОСОБА_13 , який, реалізуючи свій злочинний умисел, наніс ОСОБА_11 удар правою рукою навідмаш по обличчю, спричинивши, згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 1016-ая/16 від 16.02.2016 р, синець на обличчі, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_13 та потерпіла ОСОБА_11 втекли від ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 після вчинення протиправних дій попрямував далі по території торгівельного майданчику, де біля одного з кіосків побачив неповнолітню ОСОБА_14 , та не реагуючи на зауваження сторонніх осіб, що були налякані його хуліганською поведінкою, бажаючи продовження своїх хуліганських дій, зневажаючи елементарними нормами моралі та загальноприйнятими правилами поведінки людини у суспільстві, бажаючи показати своє п`яне молодецтво та бешкетництво, почав висловлюватись брутальною (нецензурною) лайкою у бік оточуючих та ОСОБА_14 , після чого, схопивши її позаду за одяг, розвернув потерпілу до себе спиною до вітрини та, схопивши за одяг спереду штовхнув ОСОБА_14 спиною у вітрину і лівою ногою вдарив у ділянку живота, після чого обома руками схопив ОСОБА_14 за шию та, висловлюючись при цьому брутальною (нецензурною) лайкою, став стискати її горло на протязі не менше 10 секунд, при цьому потерпіла від насильницьких дій ОСОБА_9 неодноразово билась головою об металеву вітрину, чим потерпілій було заподіяно, згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 973-ая/16 від 22.02.2016, закритий травматичний несвіжий невправлений ротаційний підвивих атланта вправо, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Хуліганські дії ОСОБА_9 були припинені ОСОБА_15 , який відштовхнув його від ОСОБА_14 , після чого остання почала тікати від нападника, а ОСОБА_9 , не припиняючи своїх хуліганських дій, наздогнав потерпілу і заподіяв їй удар ногою у зовнішню частину правого стегна, після чого намагався вдарити по обличчю руками, однак ОСОБА_14 вдалось ухилитись від цих ударів.

ОСОБА_9 продовжував хуліганські дії всупереч наполегливим та неодноразовим зауваженням інших осіб, і його злочинні дії були припинені лише ОСОБА_15 , який завадив діям ОСОБА_9 до прибуття співробітників Національної поліції.

Таким чином, своїми навмисними та протиправними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Звільняючи ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, суд вказав, що він вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, щиро покаявся у вчиненні злочину, примирився з потерпілими, яким відшкодував завдані збитки.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Прокурор вважає, що закриття кримінального провадження відповідно до вимог ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а саме у зв`язку з примиренням винного з потерпілим може мати місце у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам, інтересам фізичної особи і не зачіпає публічні інтереси, тобто має враховуватись специфіка об`єкта посягання під час вчинення злочинів, де основним безпосереднім об`єктом посягання є публічні інтереси, а спричинена конкретним особам шкода є проявом посягання на основний об`єкт. Таким чином, на думку прокурора, хоча протиправними діями ОСОБА_9 і спричинена шкода потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , проте ця шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт порушення громадського порядку, з огляду на що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням потерпілих та обвинуваченого прокурор вважає неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.46 КК України.
У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник адвокат ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Захисник зазначає, що положеннями ст.46 КК України не передбачено винятків і додаткових обставин, на підставі яких особа не може бути звільнена від кримінальної відповідальності, таких як завдання шкоди суспільству або заподіяння шкоди певним правовідносинам як об`єкту злочинних посягань, а йдеться про відшкодування збитків або усунення шкоди, які є ознаками об`єктивної сторони злочину наслідками злочинних дій. Захисник вказує, що у даному кримінальному провадженні потерпілими визнані дві фізичні особи, а будь-яких об`єктивних даних про те, що протиправними діями ОСОБА_9 завдав збитків юридичній особі або заподіяв шкоду державному чи колективному майну немає. Захисник зазначає, що всі необхідні передумови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України мають місце у даному випадку. Також захисник просить взяти до уваги судову практику у аналогічних рішеннях, посилається зокрема і на ухвалу Верховного Суду України від 17 лютого 2011 року.
У запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_9 також просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вказує, що підтримує доводи, викладені в запереченнях його захисником адвокатом ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, обвинуваченого та його захисника, які заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважали ухвалу суду законною, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, який не є корупційним; примирився з потерпілими та відшкодував завдані ним збитки, що потерпілі підтвердили письмовими заявами (а.с.16,17), сам обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з цих підстав, а тому суд мав достатні, належні і передбачені КК України підстави для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України можливо лише у разі заподіяння шкоди приватним інтересам, інтересам фізичної особи і не зачіпає публічні інтереси, а у разі, коли спричинена потерпілим шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт злочину (у даному випадку громадський порядок), таке звільнення неможливо, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки штучно звужують коло осіб, які можуть розраховувати на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, що погіршує становище обвинувачених.
Враховуючи те, що ст.46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а у відповідності із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Таким чином, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали, вважає її законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 14 березня 2016 року, якою ОСОБА_9 звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням потерпілими, а кримінальне провадження щодо нього закрито, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5