Справа № 296/7887/16-к
УХВАЛА
Іменем України
23 вересня 2016 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність військового прокурора Житомирського гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність військового прокурора Житомирського гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 12.09.2016 року.
В обґрунтування звернення вказано на те, що заявником надається правова допомога гр. ОСОБА_4 у кримінальному провадженню № 0000143 від 19 серпня 2016 року. 25.08.2016 р. ним було одержано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з додатками щодо його підзахисного ОСОБА_4 .. При вивченні зазначених додатків встановив, що згідно копії рапорту о/у УВБ в Житомирській області ОСОБА_5 від 19.08.2016 року на ім`я начальника УВБ в Житомирській області ОСОБА_6 вбачається, що до вчинення злочину про отримання хабара (дослівно) «... також причетний гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож: АДРЕСА_1 , який організовує зустрічі гр. ОСОБА_8 з оперуповноваженим кримінальної поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 ...). Крім того, згідно даних протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 19.08.2016 р. останній пояснив, що об`єктивні дії по вимаганню у нього грошових коштів вчиняв ОСОБА_7 , який був ініціатором та організовував відповідні зустрічі з працівниками поліції, тобто сприяв останнім в отриманні неправомірної вигоди. Аналогічні покази ОСОБА_8 надав 21 і 24 серпня 2016 року. Наведені обставини безпосередньо вказують на наявність у діях гр. ОСОБА_7 ознак складу злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст. 368 КК України. З огляду на це 12.09.2016 року ним подано до Військового прокурора Житомирського гарнізону в порядку ст.214 КПК України заяву про вчинення кримінального правопорушення з вимогою невідкладно внести відповідні відомості щодо гр. ОСОБА_7 до ЄРДР. Однак за наслідками його звернення, жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства не вчинялось, хоча його заяву прокуратурою одержано 12.09.2016 р..
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 свою скаргу підтримав з підстав, викладених у зверненні і просив зобов`язати прокурора внести вищевказані відомості до ЄРДР.
Від суб`єкту оскарження належна уповноважена особа на судовий розгляд скарги не з`явилась, відповідне повідомлення направлено своєчасно, за вимог ч.3 ст. 306 КПК України, справу розглянуто у відсутність представника прокуратури.
Вивчивши скаргу, матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до реєстру досудових розслідувань після отримання заяви.
В судовому засіданні встановлено, що адвокат ОСОБА_3 12.09.2016 року звернувся з письмовою заявою до військового прокурора Житомирського гарнізону про кримінальне правопорушення, що було вчинено, на його думку, гр. ОСОБА_7 і має ознаки злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст. 368 КК України.
Згідно зі ст. 214 КПК України - слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин, після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Відповідно до ч.4 цієї статті - відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, не допускається.
Положення ст.214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Визначення приводів і підстав для початку досудового розслідування також наведено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи».
Відповідно до засади публічності (ст. 25 КПК) прокурор та слідчий зобов`язані розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно із п. 15 ст. 3 КПК України прокурор - Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники, помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, прокурори міст і районів, районів у містах, міжрайонні та спеціалізовані прокурори, їх перші заступники, заступники прокурорів, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах повноважень, визначених цим Кодексом. За п. 17 ст. 3 КПК України слідчий - службова особа органу внутрішніх справ, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Прокурор, слідчий здійснюють свої повноваження відповідно до вимог КПК, починаючи з моменту надходження інформації про кримінальне правопорушення від заявника до правоохоронного органу, що фактично і є передумовою для початку досудового розслідування. Ця інформація подається у вигляді заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення як в усній формі (викладена фізичною особою і оформлена в письмовій формі посадовою особою), так і письмово (надіслана поштою або передана фізичною особою до відповідного органу, установи особисто).
Якщо особа безпосередньо звертається до слідчого, прокурора або іншої службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, - приймається заява про вчинене кримінальне правопорушення або складається протокол прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із п. 1.10. Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року реєстраторами Реєстру є прокурори та слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів державного бюро розслідувань.
Водночас, відповідно до п. 1.1. Розділу ІІ вказаного Положення формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.
Із заявою чи повідомленням може звернутися як заявник, так і потерпілий. Заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим (ст. 60 КПК). Потерпілим, згідно зі ст. 55 КПК, є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про його процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 55 КПК). Другий екземпляр пам`ятки долучається до матеріалів досудового розслідування із відповідною відміткою про її вручення потерпілому.
Про прийняття і реєстрацію заяви особа, що її подала, отримує від органу, до якого вона звернулась, документ про прийняття і реєстрацію заяви (ст. 60 КПК).
Після офіційного прийняття та реєстрації заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення передається керівнику органу досудового розслідування. Керівник визначає попередню правову кваліфікацію та працівника, який проводитиме розслідування. Така дія процесуально оформляється дорученням про проведення досудового розслідування, у якому мають бути зазначені: відомості про слідчого, якому доручено провести досудове розслідування; відомості про час та місце його проведення; прізвище, ім`я, по батькові заявника, відомості про інше джерело обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; відомості про керівника органу досудового розслідування, його підпис, ініціали, прізвище.
Відповідно до п.1.2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що заява має містити достатні дані про наявність в описаній події ознак складу злочину, поняття якого визначено ст.11 КК України. Однак, в судове засідання від суб`єкту оскарження не надійшло будь-яких достатніх належних і допустимих доказів правомірності невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, або не відповідності заяви ОСОБА_3 від 12.09.2016 р. вказаним нормам.
З огляду на те, що ні КПК України, ні Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затверджене наказом Генерального прокурора № 69 від 17.08.2012 року, не передбачає підстав, які б давали право слідчому або прокурору не вносити заяву про злочин до ЄРДР, враховуючи, що суб`єктом оскарження також не надано будь-яких достатніх належних і допустимих доказів правомірності невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність військового прокурора Житомирського гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.
Зобов`язати військового прокурора Житомирського гарнізону виконати всі дії, відповідно до вимог ст.214 КПК України по заяві ОСОБА_3 від 12.09.2016 р..
Про прийняте рішення повідомити заявника, прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1