Провадження № 11-кп/792/26/16
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.04.2016 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

особи, що вчинила суспільно-небезпечне діяння - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0001873 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року, -
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ярмолинці Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, не судимого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації його до психіатричної лікарні із звичайним режимом нагляду.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів, в загальній сумі 471 грн. 74 коп. віднесено на рахунок держави.
Як установлено судом першої інстанції 22 квітня 2014 року близько 17 год. ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, через не замкненні двері, проник до палати № НОМЕР_1 , у відділення онкології Хмельницької обласної лікарні, що розташована по вул.Пілотській,1, у м.Хмельницькому, звідки таємно викрав, належний потерпілій ОСОБА_9 , мобільний телефон марки „Нокіа Х2 ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 237 грн. 50 коп., зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку „Київстар, який в послідуючому продав ОСОБА_10 .
Крім того 15 червня 2014 року близько 10 год. ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, через не замкненні двері, проник до палати №38, у травматологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні, що розташована по вул.Пілотській,1, у м.Хмельницькому, звідки таємно викрав, належні потерпілому ОСОБА_11 мобільний телефон марки „Нокіа 301, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , вартістю 435 грн. 15 коп. зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку „Київстар, який в послідуючому також продав ОСОБА_10 .
Захисник ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, як убачається з її змісту, просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним режимом нагляду щодо ОСОБА_8 , а кримінальне провадження закрити за відсутністю в його діях ознак суспільно-небезпечного діяння. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки судом в основу доведеності вини його підзахисного покладено лише показання свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , які є непрямими доказами, та, в порушення вимог ст.95 КПК України, показання ОСОБА_8 на досудовому слідстві.
Заслухавши доповідача, особу, що вчинила суспільно-небезпечне діяння, його захисника та законного представника, на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.
Висновки суду про скоєння ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємного викрадення чужого майна з проникненням в приміщення, у стані неосудності, за обставин, встановлених судом, є правильним і підтверджені наданими у кримінальному провадженні, дослідженими у судовому засіданні та наведеними в ухвалі доказами, в їх сукупності, у тому числі показаннями свідків: ОСОБА_10 і ОСОБА_13 про те, що мобільні телефони належали саме ОСОБА_8 , які він двічі, в квітні та в червні 2014 року продавав разом з ОСОБА_13 . ОСОБА_10 і гроші особисто отримував від їх реалізації.
Вказані свідки були безпосередньо допитані судом першої інстанції, тому посилання захисту на порушення судом ч.4 ст.95 КПК України є необґрунтованими.
Об`єктивно винуватість ОСОБА_8 підтверджується даними :

- протоколів прийняття заяв потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ;

- протоколу огляду місця події від 04 серпня 2014 року, з якого вбачається, що мобільний телефон Нокіа Х2 ІМЕІ: НОМЕР_5 , в приміщенні Південо-Західного відділу міліції у м.Хмельницькому, був добровільно виданий свідком ОСОБА_10 , який при цьому повідомив, що придбав його у ОСОБА_8

- протоколу огляду місця події від 01 серпня 2014 року, з якого вбачається, що мобільний телефон Нокіа 301 ІМЕІ: НОМЕР_6 , в приміщенні Південно-Західного відділу міліції у м.Хмельницькому, був добровільно виданий гр. ОСОБА_14 , який при цьому повідомив, що придбав його у ОСОБА_10

- протоколу огляду місця події від 15.06.2014 року- палати №38 у травматологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні, що розташована на вул.Пілотській,1 у м.Хмельницькому.

- висновків експертів товарознавців №539т та №538т від 07.08.2014 року щодо вартості мобільних телефонів „Нокіа Х2 та „Нокіа 301.

Зазначеним доказам суд першої інстанції дав належну оцінку, при цьому будь-яких даних, які б свідчили про обмову ОСОБА_8 свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , як про це фактично ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, в кримінальному провадженні не встановлено.

В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_10 підтвердив, що саме з ОСОБА_8 розраховувався за придбані телефони, так як ОСОБА_12 і ОСОБА_8 стверджували, що вони належать саме останньому.

Зазначені показання свідків та процесуальні документи органу досудового розслідування у колегії суддів не викликають сумніву в їх об`єктивності та спростовують твердження апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_8 , в судді апеляційної інстанції, про те, що висновок суду не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.

За таких обставин суд першої інстанції, дослідивши усі зібрані в кримінальному провадженні докази, давши їм належну оцінку, прийшов до правильного висновку про вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. При цьому, врахувавши, що ОСОБА_8 , на час вчинення суспільно-небезпечного діяння перебував у стані неосудності, страждав на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїчної форми, безперервного типу перебігу та потребує відповідного медичного втручання з боку лікарів.

Відповідно до вимог ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності або під час вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Суд першої інстанції, з урахуванням характеризуючих даних ОСОБА_8 та ступеня небезпечності вчиненого суспільно-небезпечного діяння, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування до нього примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації його до психіатричної лікарні зі звичайним режимом нагляду, а тому колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідає вимогам закону та не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року про застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним режимом нагляду, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення ухвали.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2