Справа № 203/1981/16-к
Провадження № 1-кп/0203/238/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого- ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000757 від 08.03.2016 року, із укладеною угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, раніше судимого 06.04.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

07.03.2016 року близько 23 години 35 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля атракціону «Груша» парку ім. Глоби, розташованого за адресою пр. Карла Маркса, буд. 95 у м. Дніпропетровську, після спричинення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, кримінальне провадження за яке, передбачене ч.1 ст.125 КК України, закрито ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, побачивши на землі речі потерпілого ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 4S» imei: НОМЕР_1 , вартістю 2950 гривень, та гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 50 гривень, які випали з карманів потерпілого, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав зазначене майно ОСОБА_4 та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 3000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно.
В судовому засіданні обвинувачений та потерпілий надали суду угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 15 червня 2016 року, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість в зазначеному злочині. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_6 : 3 (три) роки 3 місяці позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення зазначеним покаранням менш сурового покарання, визначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2016 року, остаточно визначити покарання у вигляді трьох років та трьох місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, покласти зобов`язання, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник просили затвердити угоду про примирення, свою провину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду на суму 3000 гривень.
Потерпілий ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про примирення, пояснив, що наслідки укладання угоди про примирення зрозумілі, претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має, вибачив обвинуваченого.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
За ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про примирення розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Порушення прав потерпілого та обвинуваченого при укладанні даної угоди про примирення судом не встановлено.
Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 15 червня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді трьох років та трьох місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення зазначеним покаранням менш сурового покарання, визначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2016 року, остаточно визначити покарання у вигляді трьох років та трьох місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, скасувати, звільнивши із-під варти негайно в залі суду.

Речові докази: ДВД диски із відеозаписами слідчих дій зберігати матеріалах кримінального провадження №0000757.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1