Справа № 458/151/16-к
1-кп/458/28/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року Турківський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
із участю прокурора Самбірської місцевої прокуратури: ОСОБА_3
та захисника: ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , працюючи лісником Лімнянського лісництва Турківського ДЛГП ,,Галсільліс", будучи відповідно до укладеного договору №14 матеріально - відповідальною особою, якій ввірено обхід №7 Лімнянського лісництва, всупереч вимогам посадової інструкції лісника та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, виконуючи обов`язки по відпуску деревини, оформлення документів на відпуск деревини, вжиттю заходів до попередження і припинення різних розкрадань, проведенні лісогосподарських робіт, участі у відведенні лісосік чи інших видах користувань та у випадках виробничої необхідності (тимчасової або повної відсутності основного працівника) виконувати обов`язки майстра лісу, 09 грудня 2015 року в кварталі №39 обходу №7 Лімнянського лісництва Турківського ДЛГП ,,Галсільліс", де на відведеній ділянці згідно лісорубного квитка серія 02ЛКБ №400208 від 28.05.2015 року відбувалась вибіркова санітарна рубка дерев, без документів на відпуск деревини, з метою власного збагачення, незаконно здійснив погрузку та вивіз 14 дерев породи ,,смерека" загальною кубомасою 4.07м.куб., загальною вартістю 3071 грн. 74 коп., чим вчинив привласнення майна, що перебувало в його віданні та спричинив шкоду на вказану суму.
28 січня 2016 року між прокурором Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження
прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним на той час ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного по ч.1 ст.191 КК України, підозрюваний зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.191 КК України, а саме: у виді штрафу в сумі 680 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_5 активно сприяв досудовому слідству, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, наказом №2-к від 22 січня 2016 року переведений різноробочим Лімнянського лісництва, а тому підстав для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю немає, а також отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор Самбірської місцевої прокуратури: ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ч.1 ст.191 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, яка укладена між прокурором Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 28.01.2016 року про визнання винуватості, яка укладена між прокурором Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 28.01.2016 року про визнання винуватості, яка укладена між прокурором Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним по ч.1 ст.191 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 січня 2016 року покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. в доход держави .
Речові докази по справі: 14 дерев породи ,,смерека" загальною кубомасою 4.07м.куб., які знаходяться на зберіганні в Турківському ДЛГП ,,Галсільліс" Львівської області конфіскувати у доход держави .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку вручається негайно прокурору та обвинуваченому після його проголошення.
Головуючий: