Справа № 640/3987/15-к
н/п 1-кс/640/49/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" березня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Провалля Свердловського району Луганської області, громадянки України, яка має середню освіту, одружена, не працює, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149 КК України,-
07.09.2015 старший слідчий СУ ГУМВС України в Харківській області підполковник міліції ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим із прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що наприкінці лютого 2013 року ОСОБА_6 в м.Бєлгород РФ була створена та очолена організована група з міжнародними зв`язками, до складу якої окрім нього увійшли громадянка України ОСОБА_4 та громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , які попередньо зорганізувались у спільне об`єднання для готування та систематичного вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій всіх учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, а саме здійснення незаконних угод, об`єктом яких є людина, пов`язаних з переміщенням потерпілих через державний кордон України, передачею та отриманням людини з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи. Після чого, у продовж часу з березня по травень 2013 року, ОСОБА_6 , виконуючи відведену йому спільним планом функцію підбору, вербовки та переміщення завербованих ним осіб жіночого полу до м.Бєлгород РФ, прибував до м.Харкова де зустрічався з особами жіночого полу, візуально їх оцінював, під час бесід з`ясовував що ті знаходяться у скрутному матеріальному стані та використовуючи цей уразливий стан, пропонував їм займатись проституцією в м.Бєлгород РФ та повідомляв заздалегідь неправдиві свідомості про можливість таким чином заробити значні для потерпілих суми. У подальшому ОСОБА_6 особистим автотранспортом переміщував осіб, які погодились на його пропозиції до м.Бєлгород РФ, де передавав ОСОБА_4 з ОСОБА_7 , які їх безпосередньо експлуатували забезпечуючи заняття проституцією отриманими від ОСОБА_6 особами.
Вищевказаним способом учасниками групи були підібрані, завербовані, переміщені з м.Харкова до м.Бєлгорода РФ та сексуально експлуатовані ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та завербована з метою переміщення до м.Бєлгорода РФ для подальшої сексуальної експлуатації ОСОБА_10 .
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується свідченнями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , даними які містяться у протоколах пред`явлення фотознімків для впізнання, під час якого потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 серед пред`явлених ним фотознімків вказали на ОСОБА_11 та пояснили, що саме ОСОБА_4 їх передав ОСОБА_6 та у подальшому ОСОБА_11 забезпечувала та контролювала їх заняття проституцією в м.Бєлгород, даними які містяться у протоколах пред`явлення фотознімків для впізнання, під час якого підозрюваний ОСОБА_6 серед пред`явлених йому фотознімків вказав на ОСОБА_11 та пояснив, що саме ОСОБА_4 в м.Бєлгород забезпечувала заняття проституцією дівчат яких він привозив з м.Харкова, показаннями підозрюваного ОСОБА_6 про те, що він запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_7 забезпечувати та контролювати заняття проституцією особами жіночого полу, яких він буде привозити з м.Харкова та вони погодились на цю пропозицію; довідкою Прикордонної служби України № 51/1293 від 29 червня 2013, про перетин ОСОБА_6 Державного кордону України разом із ОСОБА_8 .
Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст. 149 КК України винесене 26.07.2013 та направлене за місцем реєстрації ОСОБА_4 та разом із запитом про міжнародну правову допомогу до Генеральної прокуратури Російської Федерації для подальшого вручення ОСОБА_4 20.09.2013 винесено повідомлення про зміну підозри ОСОБА_4 на ч.3 ст. 149 КК України.
Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно із ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ОСОБА_4 за місцем своєї реєстрації не мешкає, згідно із свідченнями її рідної сестри ОСОБА_12 на протязі тривалого часу ОСОБА_4 мешкає разом із чоловіком на території Російської Федерації, тому перебуваючи на свободі вона може виїхати до РФ та там переховуватись; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 ніде не працює та не має офіційних джерел існування, тому для отримання доходів вона може вичинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Орган досудового розслідування зазначає, що матеріалами, які підтверджують можливість скоєння вказаних дій, є показання свідка ОСОБА_12 , згідно яких ОСОБА_4 тривалий час мешкає у Російській Федерації, ксерокопією паспорту ОСОБА_4 у якому вказане як місце її реєстрації АДРЕСА_1 , свідчення потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 в м.Бєлгород РФ забезпечувала та контролювала заняття проституцією іншими особами з чого отримувала доходи, тобто офіційних джерел існування ОСОБА_4 не має. Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий суддя, дослідивши надані документи, якими слідчий обґрунтовує клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Відповідно п.2.ч.3.ст.190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного у ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.
Таким чином 07.03.2016 сплив строк дії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2015 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .
Проте, станом на 07.03.2016 і до теперішнього часу підозрюваний ОСОБА_4 до Київського районного суду м. Харкова для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього не з`явився, слідчим, прокурором доставлений не був.
Таким чином, оскільки ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2015 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 втратила законної сили та старшим слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції ОСОБА_3 не виконана, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , що надійшло до Київського районного суду м. Харкова 07.09.2015, підлягає залишенню без розгляду.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188-190, ст.177, 309, 369-372 КПК України, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1