Єдиний унікальний номер № 285/528/16-к
Провадження № 1-кп/0285/186/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/528/16-к 0000004 від 06.01.2016 року) по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Загорівка, Борзнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовослужбовця за контрактом військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
23 вересня 2013 року між ОСОБА_5 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 укладено контакт про проходження ОСОБА_5 військової служби в Збройних силах України.

Того ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків вказаної військової частини і призначено на посаду такелажника-лаборанта та, згідно ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом.

26 червня 2015 року солдата ОСОБА_5 переведено для подальшого проходження служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 та наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 44 від 26 червня 2015 року військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини і призначено на посаду старшого стрільця 3 відділення 3 взводу 2 роти охорони.

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Розпорядженням тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу військової частини НОМЕР_4 від 17 серпня 2015 року № 2/4/2/316 солдата ОСОБА_5 переміщено для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

В розвиток даного розпорядження, 28 серпня 2015 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 солдата ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення, та вказано, що 28 серпня 2015 року солдат ОСОБА_5 вибув до нового місця служби - військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Того ж дня, командир військової частини - польова пошта НОМЕР_3 о 15 год. 00 хв., під час шикування особового складу військової частини, довів в усному порядку солдату ОСОБА_5 вищевказаний наказ, вручив примірник даного наказу, видав останньому грошовий і продовольчий атестати та припис про те, що солдат ОСОБА_5 повинен в строк до 29 серпня 2015 року прибути до нового місця служби - військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби.

Реалізуючи задумане, 29 серпня 2015 року військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_5 , в порушення вимог що ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 12, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів і начальників та без поважних причин, в умовах собливого періоду, після переведення своєчасно не з`явився на службу до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , обов`язки військової служби не виконував і проводив час на власний розсуд до 10 лютого 2016 року.

10 лютого 2016 року солдат ОСОБА_5 о 14 год. 00 хв. з`явився до військової прокуратури Житомирського гарнізону.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_5 , роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 та його умисні дії, які виразилися у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше несудимий, вперше вчинив злочин, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеристика відсутня, збитків кримінальним правопорушенням не завдано.
Крім того, при обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує те, що обвинувачений виховувався без батька, є єдиною дитиною у матері, самостійно з`явився до військової прокуратури Житомирського гарнізону. Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, та і іншими особами.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне застосувати ст. 69 КК України, перейти до іншого виду покарання, не передбаченого санкцією ч. 4 ст. 407 КК України та призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді тримання у дисциплінарному батальоні, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 6 місяців дисциплінарного батальону.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий: