11-кп/775/254/2016(м)
263/7539/15-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполя Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимий: 1) 13.05.1998 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 229-6 ч.1, 141 ч.2, 140 ч.2, 42 КК України /в редакції 1960р./ до 2 років 6 місяцям позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 14.03.2000 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст.ст. 183-3 ч.2, 43 КК України /в редакції 1960р./ до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 3) 03.02.2003 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 186 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 4) 04.08.2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 187 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі; 5) 15.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст. 309 ч. 1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним за ст. 310 ч.2 КК України і призначено покарання за ст. 310 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки. Стягнувши з ОСОБА_7 на користь держави 706, 32 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, в середині квітня 2015 року ОСОБА_7 будучи особою, раніше засудженою за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, діючи умисно з метою незаконного посіву коноплі, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_3 , на клумбі біля вказаного будинку, посіяв шляхом внесення у ґрунт насіння рослини коноплі. У період часу з початку квітня 2015 року до 15.05.2015 року, ОСОБА_7 діючи умисно, здійснював вирощування посіяних ним рослин коноплі, у кількості 61 рослини, шляхом догляду за зростаючими рослинами на клумбі біля будинку за вказаною адресою, що виразилось в їх підгортанні та поливі з метою доведення їх до стадії дозрівання. 15.05.2015 року у період часу з 12.00 до 12.55 год. працівниками міліції Жовтневого РВ ММУ у присутності двох понятих , в ході огляду клумби біля будинку на АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_7 , виявлено та вилучено вищевказані, зростаючі у ґрунті, кущі коноплі у кількості 61 рослини, які є рослинами, які містять наркотичні засоби рослинами коноплі в загальній кількості 61 рослина.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати. ухвалити свій вирок, яким виправдати його в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України у зв`язку з відсутністю складу злочину в його діях. Вважає, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції не об`єктивно дослідив докази, не давши їм належну правову оцінку, в своєму вироку суд послався на неналежні докази, що негативно вплинуло на постановлення справедливого і обґрунтованого вироку по кримінальному провадженню.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані правильно, а саме за ч.2 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів та незаконне вирощування коноплі у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Доводи обвинуваченого про те, що по кримінальному провадженню не було проведено рослинознавчу експертизу для того, щоб з`ясувати, чи дійсно рослини конопель були посіяні людиною або вони дикоростучі є необґрунтованими.

Колегія суддів проаналізувавши вищенаведені доводи приходить до висновку, що по справі не було необхідності проводити рослинознавчу експертизу, оскільки вина ОСОБА_7 підтверджується як матеріалами кримінального провадження так і поясненнями самого ОСОБА_7 , які він дав в судовому засіданні суду першої інстанції.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх було запрошено в якості понятих за адресою АДРЕСА_2 , де обвинувачений ОСОБА_7 показав на клумбу, пояснив, що це конопля, пояснив як він її вирощував, клумба знаходилась перед вхідними дверима ліворуч, її сфотографували, рослини на клумбі були приблизно 10-15см., потім склали протокол вони його прочитали та підписали.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_10 , він будучи працівником міліції виїжджав за адресою АДРЕСА_2 , в квартирі знаходилася дружина ОСОБА_7 , зліва від входу знаходилась клумба на якій росли рослини коноплі, ОСОБА_7 пояснив, що рослини посадив він, усі рослини вирвали, поклали в пакет, опечатали.

Доводи обвинуваченого про те, що показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не мають доказового значення тому, що вони не були очевидцями посіву та вирощування ОСОБА_7 рослин конопель, являються безпідставними, оскільки дані свідки були присутні при проведенні слідчих дій де обвинувачений послідовно розповідав та показував де, та як він вирощував рослини конопель.

Твердження обвинуваченого про те, що протокол огляду місця події від 15 травня 2015 року є недопустимим доказом, оскільки зазначені слідчі дії були проведені з порушенням його прав і основоположних свобод, є неспроможними.

Колегія суддів вважає, що вищезазначені твердження обвинуваченого являються надуманими, оскільки протокол огляду місця події від 15 травня 2015 року був складений та підписаний понятими і самим обвинуваченим, тому колегія суддів вважає, що дана слідча дія була проведена у відповідності з законом. Крім того, матеріали кримінального правопорушення містять заяви ОСОБА_7 про згоду огляду міста його мешкання ( а.с. 4,40 т. 2), та додатки які долучені до протоколу огляду місця події, а саме план - схема та фото таблиця ( а.с 10-13, 45-46) з яких встановлено де було виявлено висадки рослини коноплі, та де ОСОБА_7 вказував на ділянку, де він посіяв та вирощував рослини коноплі не є порушенням кримінально процесуального закону, та не є доказами які слід визначити не допустимими. Таким чином, у даному випадку, порушення прав ОСОБА_7 при огляді місця події колегія суддів не встановила. Крім того в протоколі огляду місця події зазначені особи які безпосередньо приймали участь в огляді місця події.

Доводи про те, що суд не мотивував у вироку відхилення показань свідка ОСОБА_9 не заслуговують на увагу, оскільки у вироку в загалі немає посилань на цій доказ. Сукупність встановлених судом першої інстанції, та перевірених апеляційним судом доказів вказують на причетність к встановленому кримінальному правопорушенню саме ОСОБА_7 , а тому у суду не мало цензу перевіряти інших осіб на причетність до цього злочину.

Також обвинувачений звернув увагу колегії суддів на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутній технічний запис судового засідання від 11.12.2015 року де було допитано свідка ОСОБА_10 , однак колегія суддів дані твердження вважає безпідставними, оскільки даного свідка було повторно допитано 04.03.2016 року.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції вірно врахував те, що він неодноразово судимий, провину в скоєнні злочину не визнав, ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, страждає рядом захворювань в тому числі Віл-інфекцією 4 клин. стадії, гепатитом, туберкульозом та призначив необхідне і достатнє покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст. 310 КК Украхни.

У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції, так як він являється справедливим, законним та обґрунтованим, суттєвих порушень кримінального процесуального закону не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_11 ОСОБА_3