Єдиний унікальний № 500/3615/16-к
Провадження № 1-кп/500/339/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
у виді домашнього арешту
13 вересня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000206, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кустолово-Суходілка Машівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово зареєстрованого у зв`язку з переміщенням з тимчасово окупованої території на час проведення антитерористичної операції за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується у повторному таємному викраденні майна, поєднаного з проникненням у сховище:

19 січня 2016 року, приблизно о 02:00 з комори, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_3 , внаслідок чого завдана матеріальна шкода ОСОБА_6 на суму 1 238 грн.;

на початку березня 2016 року, приблизно о 04:00 годині, з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 , внаслідок чого завдана матеріальна шкода ОСОБА_7 на загальну суму 1 620 грн.;

09 березня 2016 року, приблизно о 04:00 з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_5 , а також з автомобіля марки «Фольцваген Джетта», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився на вказаному подвір`ї, внаслідок чого була завдана матеріальна шкода ОСОБА_8 на загальну суму 1 300 грн.;

09 березня 2016 року приблизно о 05:00 годині з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_5 , внаслідок чого була завдана матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 1 800 грн.;

11 березня 2016 року приблизно о 03:00 годині з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_6 , внаслідок чого була завдана матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 1 650 грн.

Також, ОСОБА_5 обвинувачується у повторному відкритому викраденні майна, поєднаного з проникненням у сховище 17 травня 2016 року приблизно о 03:30 годині з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_7 , внаслідок чого була завдана матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 2 555 грн.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на повторне таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 4 600 грн., поєднаного з проникненням у сховище 18 травня 2016 року приблизно о 23:15 годині з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_8 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані: за ч. 3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище; за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище; а також за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, якщо особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

13.09.2016 р. до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, пославшись на те, що ОСОБА_5 має не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного особливо тяжкого злочину проти власності, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів також проти власності, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, а тому є підстави вважати, що він може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор також уточнив клопотання в частині покладення обов`язку не залишати місце постійного проживання, а саме будинок АДРЕСА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 не заперечували проти застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання у зазначений в клопотанні час, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався з`являтися за кожною вимогою до суду.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у судове засідання не викликалися, їх участь при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ч. 1 ст. 193 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК України, не передбачена.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали провадження, вважає, що клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід задовольнити з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2016 р. під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховатися від органу досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 17 липня 2016 року, строк дії якого 15 липня 2016 року був продовжений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області до 13 вересня 2016 року, коли ОСОБА_5 був звільнений з Ізмаїльської установи виконання покарань у зв`язку із закінченням строку застосованого до нього запобіжного заходу.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, та зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що він обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів проти власності, маючи незняту та непогашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину також проти власності.

Крім наявності вищезазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд оцінює також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання (те, що ОСОБА_5 одружений та має на утриманні малолітню дитину, яка проживає з ним у с. Кислиця Ізмаїльського району); відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання; а також наявність судимості за вчинення особливо тяжкого злочину. Крім того, враховує те, що ОСОБА_5 у с.Кислиця Ізмаїльського району Одеської області зареєстрований та проживає тимчасово, у зв`язку з переміщенням з тимчасово окупованої території на час проведення антитерористичної операції, а його зареєстроване місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , а також того, що прокурор довів усі обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці із забороною останньому залишати житло з 19:00 до 07:00 години та із зобов`язанням його прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 193, 194, 196, 331 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 19:00 до 07:00 години, та із зобов`язанням його прибувати за кожною вимогою до суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та надіслати до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала втрачає чинність 13 листопада 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1