АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/3698/16-к Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження 11-кп/790/1734/16 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові провадження № 11-кп/790/1734/16 за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року у відношенні ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка Зміївського району Харківської області, інваліда 3 групи за загальним захворюванням, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.12.2012 року за ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі, -
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та останнього звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на не відбуту частину покарання 1 рік 7 місяців 14 днів.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд послався на те, що на момент розгляду клопотання засуджений відбув більш ніж 3/4 строку покарання. За час відбування покарання в Холодногірській виправній колонії (№18) порушив вимоги установленого порядку відбування покарання, за що мав 1 стягнення, яке на теперішній час погашено у встановленому законодавством порядку, з метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався 2 рази, працевлаштований на виробництві установи до цеху №3 слюсарем, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», підтримує родинні стосунки з матір`ю, дружиною та дітьми шляхом листування, телефонних розмов та побачень, отримує посилки (передачі) і бандеролі. Відповідно вироку суду, засуджений має позов на загальну суму 759 грн. 00 коп., із яких відшкодовано 702,31 грн., вину у скоєному злочині визнав повністю.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду, оскільки під час відбування покарання засуджений не довів свого виправлення. Вказує на те, що судом надано необ`єктивну оцінку поведінки засудженого, зокрема, хибно оцінено у сукупності критерії, за якими констатовано доведення засудженим свого виправлення. Крім того, засудженим повністю не відшкодована завдана шкода. З огляду на викладене, наявність констатованих судом позитивних змін, які мали місце у поведінці засудженого ОСОБА_9 під час перебування у місцях позбавлення волі, не створюють у своїй сукупності виправлення, без якого неможлива ре соціалізація, тобто свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Заслухавши доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, а також вислухавши захисника про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши наявні матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 81 КК України передбачає підстави та умови застосування щодо засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст. 539 КПК України клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, задовольнив клопотання, посилаючись на те, що засуджений відбув більш трьох чвертей призначеного строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Фактичне відбуття засудженим ОСОБА_9 більш трьох чвертей призначеного строку покарання в апеляційній скарзі не заперечується, але, на думку прокурора, під час відбування покарання засуджений не довів свого виправлення.

На обґрунтування такого твердження прокурор вказує на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, надав необ`єктивну оцінку поведінки засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Між тим, як вбачається з змісту мотивувальної частині ухвали, суд першої інстанції однобічно надав оцінку доказам по справі та передчасно прийшов до висновку про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з змісту затвердженої в.о. начальником Холодногірської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківський області /№ 18/ полковником внутрішньої служби ОСОБА_10 характеристикою від 16 травня 2016 року на засудженого ОСОБА_9 , відповідно до якої за час відбування покарання в виправній колонії останній характеризується посередньо, до виконання передбачених законодавством вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно та безвідповідально ставиться виконання робіт із благоустрою установи.

Щодо ОСОБА_9 застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно до вимог ст. 81 КК України було розглянуто комісією установи 27 квітня 2016 року та було вирішено відмовити у застосування до засудженого даної статті.

Зазначеним обставинам суд оцінки не надав.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, оскільки мотивувальна частина судового рішення не містить переконливих доказів, які у сукупності підтверджували висновок суду.

За таких обставин, ухвала суду суперечить вимогам ч. 1 ст. 370 КПК України, тому що висновки суду, викладені у цьому процесуальному документі, не містять в належному обсязі переконливих мотивів постановленого по провадженню рішення.

Враховуючи вимоги ст. ст. 404, 415 КПК України, колегія суддів скасовує ухвалу суду та призначає новий судовий розгляд провадження в тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 415, 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року у відношенні ОСОБА_9 скасувати та призначити новий судовий розгляд провадження в тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Судді