САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1261/16-к
Провадження №1-кп/726/87/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2016 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при серетарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці, обвинувальний акт з додатками, слідчого СВ Садгірського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , затверджений прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який надійшов до суду у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000311 по обвинуваченню ОСОБА_7 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов обвинувальний акт, з відповідними додатками по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання та надала суду угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, та просила її затвердити і на підставі угоди ухвалити вирок.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 02.07.2016 року біля 22.10 години, перебуваючи на території ресторану "Мілена", по вул. М.Олімпіади в м. Чернівці, , побачив на вулиці автомобілі марки «Мерседес Бенц - Віто», державний знак НОМЕР_1 , який та вирішив незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом. Надалі, реалізуючи власний злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом (угон) обвинувачений, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, поза волею власника та користувача транспортного засобу, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів транспортним засобом, та поїхав в напрямку вул. Фастівської в м. Чернівці.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вказаний злочин у відповідності до ст. 477 КПК України до форми приватного обвинувачення не відноситься.

01.08.2016 року між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_7 з іншого, укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, надана до суду.

Згідно вказаної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 у вигляді штрафу із застосуванням ст. 69 КК України 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Згідно угоди до пом`якшуючих обставин віднесено щире каяття та активне сприяння злочину.

Перевіривши зміст угоди про примирення, вислухавши прокурора, який заперечував проти затвердження угоди, обвинуваченого, потерпілого суд дійшов висновку, що угода затвердженню не підлягає з огляду на наступне.

Так, згідно з ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1)умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Виходячи з вимог вказаної норми Закону, суд вважає, що угода про примирення може бути укладена між потерпілим та обвинуваченим та затверджена судом лише у разі, коли кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, стосується тільки приватних (особистих або майнових) інтересів потерпілого.

Об`єктом ч. 1 ст. 289 КК України є не лише майнові інтереси потерпілого, а й інтереси суспільства, зокрема, суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху.

Так, згідно з п.19 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема, затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом ХІ Особливої частини КК України - «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту».

Окрім того, судом зазначається, що в угоді про примирення відсутні пом`якшуючими обставини, які дають суду однозначно можливість встановити підстави застосування ст. 69 Кк України.

Також суд звертає увагу, що з обвинувального акту не вбачається хто є власником зазначеного транспортного засобу, а вказано, що ОСОБА_4 , яка укладала угоду, є тільки користувачем.

Враховуючи, що умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суперечать вимогам КПК України, не відповідають інтересам суспільства, та порушують права, свободи та інтереси інших осіб, підстав для затвердження угоди про примирення суд не вбачає.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
В затвердженні угоди про примирення від 01.08.2016 року укладеної між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_4 - відмовити.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1