Справа № 203/3954/16-к
Провадження № 1-кп/0203/413/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002448 від 05.08.2016 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик, Київської області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, освіта середня технічна, раніше судимий 14.09.2010 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 13.10.2015 року з Березанської ВК Київської області по відбуттю терміну покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

05.08.2016 року, приблизно о 10 годині 05 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на зупинці трамваю маршруту №19 по пл. Старомостовій в м. Дніпро, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_4 , яка в руках тримала мобільний телефон, який він визначив об`єктом свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до потерпілої ОСОБА_4 та, шляхом ривка, відкрито заволодів вказаним мобільним телефоном марки «LG», вартістю 2 650 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 05.08.2016 року він знаходився на зупинці трамваю №12 на якому збирався їхати до сел. Мирне, де його очікувала вагітна дівчина, яка по телефону повідомила, що їй стало погано та її треба було везти в лікарню. Грошей у нього не було, виник конфлікт. Після чого, він побачив потерпілу, яка в руках тримала телефон, який він вирішив в неї викрасти. Близько 5 хвилин налаштовувався стоячи біля потерпілої, а потім ривком з рук потерпілої вихватив телефон та одразу побіг в підземний перехід, де його затримали. В скоєному кається.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 05.08.2016 року вийшла з 12 трамваю, та на зупинці очікувала 19 трамвай, де бачила як з 12 трамваю вийшов обвинувачений, звернула увагу, що він довго біля неї стоїть. Потім обвинувачений різко з її рук вихопив мобільний телефон та побіг до підземного переходу, де обвинуваченого затримали. Коли обвинувачений почав втікати, вона кричала, що в неї викрали телефон. Два тижні була без засобів зв`язку, на теперішній час телефон повернуто.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем утримання характеризується посередньо, щиро покаявся у скоєному, своїми діями сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, і призначити покарання у вигляді арешту на строк чотири місяця.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 відраховувати з 05 серпня 2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 05.08.2016 року по 31.08.2016 року зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: ДВД-диск із відеозаписом пред`явлення особи для впізнання від 05.08.2016 року зберігати в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон «LG», який відповідно до розписки переданий потерпілій ОСОБА_4 залишити їй за належністю.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1