АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

21 листопада 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №1 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

На вказану ухвалу суду прокурор Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що вона за змістом не відповідає вимогам ст. 393 КПК України.

Так, відповідно до ст. 393 КПК України апеляційну скаргу має право подати прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 37 КПК Українипрокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

За змістом цієї норми закону у кожному конкретному кримінальному провадженні від його початку і до завершення, тобто на всіх його стадіях, повноваження прокурора здійснює один і той самий прокурор.
В окремих визначених законом випадках передбачена можливість здійснення повноважень прокурора у цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором.
Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 36 КПК України, право на подання апеляційної скарги мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні службові особи органів прокуратури вищого рівня.

Разом з тим, прокурор Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі зазначив своє процесуальне положення у кримінальному провадженні як прокурор у провадженні, участі в судовому провадженні щодо ОСОБА_3 не приймав, а йогоповноваження як прокурора у даному кримінальному провадженні нічим не підтверджені.
Не було надано прокурором зазначених документів і під час подання апеляційної скарги, що перешкоджає суду апеляційної інстанції визначитись у питанні, чи є він особою, яка в даному випадку має право подати апеляційну скаргу.

За таких обставин, згідно ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу прокурора у провадженні слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 393, 396-399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року залишити без руху.

Надати прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити прокурору, що в разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде повернута.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1