Справа № 464/870/16-к
пр.№ 1-кп/464/101/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.06.2016 Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0002924 від 19.10.2015 відносно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Страшевичі Старосамбірського району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.11.2014 Галицьким районним судом м.Львова за ч.1, 2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки; покарання не відбув, судимість не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
при участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 02.09.2015 приблизно о 14.00 год., знаходячись біля будинку № 53 по вул. Стрийській у м.Львові, повторно, шляхом обману - під виглядом надання допомоги у придбанні за кордоном, розмитненні, перегоні до місця реєстрації та реєстрації транспортного засобу, заздалегідь, не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 грошима в сумі 20 000 гривень, які знаходились на банківській картці останнього № НОМЕР_1 ПАТ «Універсалбанк», які використав у власних цілях.
В судовому засіданні обвинувачений винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро кається, просить суворо на карати, врахувати, що створив нову сім`ю, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, визнає заявлений цивільний позов частково в розмірі 5000 грн. моральної шкоди, яку має намір відшкодувати потерпілому в майбутньому.

На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, яке судом визнається достовірним, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, вирішуючи порядок їх дослідження, враховуючи те, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що знайшов оголошення на сайті з приводу купівлі автомобіля марки БМВ Х-5. Зв`язавшись з обвинуваченим він передав останньому обумовлену суму грошей і ця передача коштів зафіксована нотаріально, а обвинувачений пообіцяв посприяти у привезенні йому із-за кордону автомобіля. Тому, довіряючи обвинуваченому він згідно попередньої домовленості передав останньрму 20 000 грн., переказавши цю суму на банківську картку. В подальшому він зрозумів, що його обманув обвинувачений, який не придбав за кордоном і не перегнав йому автомобіль, а продовжував тривалий час утримувати його грошові кошти. Заявлений цивільний позов на суму 40 000 грн. підтримав в частині завданої моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., оскільки отримав від обвинуваченого відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20 000 грн. У вирішенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю та об`єктивно доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України так як він вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий і вчинив новий злочин під час перебування на іспитовому строці, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с.37), проживає з батьками, які є інвалідами 3 ї групи, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах КЗ СРР «Старосамбірська ЦРЛ» не перебуває. Також судом враховується перебування дружини обвинуваченого ОСОБА_8 під спостереженням у зв`язку з вагітністю.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.
Встановлено, що ОСОБА_3 вироком Галицького районного суду м.Львова від 10.11.2014 засуджений за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України на п`ять років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України із встановленням іспитового строку - три роки.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, передбаченої ч.2 ст.190 КК України, оскільки, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і до призначеного покарання за даним вироком слід частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Крім того, при призначенні покарання суд враховує положення ч.4 ст. 71 КК України, відповідно до якої остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого 20000 грн. моральних збитків, суд враховує наступне.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Як встановлено судом, потерпілий переніс фізичні страждання, вимушений був звертатись за захистом своїх прав у правоохоронні та судові органи, частково був порушений його звичайний ритм життя. При цьому, суд враховує і реальну можливість відшкодування завданої шкоди обвинуваченим, який на момент розгляду справи є одружений, його дружина перебуває на спостереженні в гінекологічному кабінеті з приводу вагітності, обвинувачений утримує батьків, які є інвалідами, має на утриманні неповнолітнього сина.

Враховуючи наведене у сукупності, суд згідно зі ст.23 ЦК України переконаний, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. на користь потерпілого буде достатнім та реальним відшкодуванням завданих моральних страждань, справедливою сатисфакцією і такою, що відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості.

Процесуальних витрат, речових доказів у справі немає. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу залишити без змін.
Керуючись ст.ст.370, 373,374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 10.11.2014 (за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289, 70 КК України 5 років позбавлення волі) та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1