Справа №: 272/1043/16-к
Провадження № 1-кп/272/98/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка кримінальне провадження №0000441 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.01.2003рокуАндрушівським районним судом за ст. 145 ч.1 КК України ( 1960 року), ст.ст. 185 ч.2, 70, 71 КК України (2001 року) до 12 років позбавлення волі ,-

за ст. 185 ч. 3 КК України

встановив :

ОСОБА_5 17 вересня 2016 року близько 14 години 30 хвилин перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілої, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці, шляхом відчинення ключем вхідних дверей, проник до приміщення житлового будинку де із серванту, який розміщений в спальній кімнаті вказаного житлового будинку, таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3200 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на вище описану суму. В подальшому викраденими грошовими коштами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, як власними.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що він неодноразово допомогав потерпілій по господарству, тому знав де знаходяться ключі від будинку та де в будинку можуть бути гроші.17 вересня 2016 року близько 14 години 30 хвилин він зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить потерпілій, взяв ключі, відімкнув будинок та в одній з кімнат у чайнику , що стояв в серванті, викрав належні потерпілій ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3200 гривень. Коли виходив з будинку, його побачив сусід. На що витрачав кошти не пам`ятає, так як був в нетверезому стані. На наступний день він частину коштів, що залишилась не витраченою, повернув потерпілій. Він розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 дала показання про те, що їй дійсно належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . Обвинувачений їй допомогав інколи виконувати деякі роботи по господарству. 17 вересня 2016 року вона не знаходилась за місцем свого проживання, а повернулась додому лише ввечері. Вранці наступного дня виявила відсутність коштів в сумі 3200 грн., які зберігались в чайнику в одній з кімнат. Її сусід ОСОБА_6 , дізнавшись, що в неї викрали кошти, зробив припущення, що це ОСОБА_5 , оскільки 17.09.2016 року близько 14.30 год. бачив його, як той виходив з її будинку. При зустрічі з ОСОБА_5 він визнав , що саме він вчинив крадіжку та повернув їй 1100 грн. На суворій мірі покарання вона не наполягає, а лише бажає, щоб обвинувачений повернув їй повністю всі кошти.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким із сторін не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, дослідження доказів щодо яких визнано судом недоцільним, переконався у відсутності сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм те, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами, що знаходяться у справі, та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчиненого повторно ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України і вважає його вину доведеною повністю.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 передбачених ст. 67 КК України не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 66 КК України - є його щире каяття в скоєному злочині.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, думку потерпілої та вважає, що його виправлення ще можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено. Речові докази необхідно залишити потерпілій.

На підставі наведеного і керуючись ст..ст. 349, 368, 370, 373-374, 376, 392- 395 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 за ст. 185 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання три роки і шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75, 76, КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки, зобов`язавши його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: грошові кошти в сумі 600 грн., вилучені в ході огляду місця події з будинку ОСОБА_4 та знаходяться на зберіганні в потерпілої ОСОБА_4 , залишити їй як власнику.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, крім апеляційного оскарження з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1