Код суду 233 Справа № 233/4441/16-к
Вирок
Іменем України
19 вересня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка, громадянки України, яка має середню освіту, не працює, заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судима,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
11 травня 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Браво», розташованого по вул.Громова в м.Костянтинівка Донецької області, діючи умисно, незаконно в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», у невстановленого чоловіка на ім*я ОСОБА_6 придбала за 75 гривень медичний шприц з опієм ацетильованим без мети збуту та діючи умисно, незаконно перевезла його в маршрутному автобусі № 1 маршрутом «Нульовий район - Залізничний вокзал» до місця свого фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, незаконно зберігала для особистого вживання.
В цей же день, 11 травня 2016 року у період часу з 13 години 15 хвилин до 14 години 40 хвилин працівниками поліції під час проведення в передбаченому законом порядку обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 в коридорі на полиці для взуття було виявлено та вилучено медичний шприц об*ємом 5 см3 з рідиною коричневого кольору масою 1,4816г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,1628г, який ОСОБА_5 діючи умисно, незаконно придбала, перевезла та зберігала без мети збуту у кількості, достатній для притягнення до кримінальної відповідальності.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 12 вересня 2016 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 08 вересня 2016 року сторони погодилися, що при її затвердженні ОСОБА_5 за ст.309 ч.1 КК України буде призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Прокурор та захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості з огляду на її відповідність законодавству.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє: що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують; має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Після роз`яснення обвинуваченій ОСОБА_5 її прав та наслідків укладення угоди про визнання винуватості, остання зазначила, що вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодна, угода укладена за її власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч.4 ст.474 КПК України, які їй були роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 вересня 2016 року року між нею та прокурором.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце 11 травня 2016 року та були скоєні саме обвинуваченою, яка в судовому засіданні визнала свою вину повністю.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора, захисника ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 08 вересня 2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання, оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 за ст. 309 ч.1 КК України як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є умисним злочином середньої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статей 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини першої статті 309 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставину що пом`якшує покарання щире каяття.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинувачену, з якої стягнути на користь держави 4233 гривні 92 копійки.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Речові докази, передані до камери зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області залишок наркотичної речовини в медичному шприці ємністю 5 см куб, два фрагмента конвалют з написом «Ефіна» з таблетками у загальній кількості 10 штук; пластикову ємкість з написом «Ундевіт» з паперовими згортками у кількості 20 штук з речовиною темно-коричневого кольору; ковш білого кольору з орнаментом; миска білого кольору із залишками опію ацетильованого та фрагмент ватного тампону; коробку з написом «Desire at Fist…», в якій знаходяться : два скляних флакона із написом «Спирт мурашиний» з рідиною; медичні шприци ємкістю по 5 мл в упаковці; бинт; прищіпка для білизни; медичні шприци ємкістю 2 мл у загальній кількості 4 шт (у одному шприці є медична голка); медичний шприц ємкістю 20 мл, в якому знаходиться ватний тампон; два медичних шприца ємкістю 10 мл; інсуліновий шприц; медична голка у футлярі, таблетки жовтого кольору у кількості 5 штук; два пластмасових футляра із кришками; два леза для гоління; два фрагменти леза для гоління; жіноча прокладка; упаковка з написом «personal Lubricant» з рідиною всередині; пластмасовий флакон з написом «Dilvent» з залишками рідини; три резинових фрагменти; 6 медичних шприців ємкістю 5 мл; - знищити
- флакон скляний з написом «Лімфоміозон» з рідиною; скляний флакон з написом «Брильянтовий зелений» з рідиною ;фрагмент конвалют з написом «Корвалмент» з таблетками у кількості 5 штук; упаковка з написом «Налгезін», в якій знаходяться таблетки: «Анальгін» у кількості 4 штук, «Силарсил» у кількості 3 штук; «Фармадол», «Налгезін» у кількості 3 штук, «Троксевазин» у кількості 7 штук, «Корвалмент» у кількості 3 штук, «Пірацетам» у кількості 4 штук ампула ємкістю 5мл з написом «Вода для ін*єкцій» з рідиною, конвалюта з написом «Ацетилсаліцилова кислота» у загальній кількості 15 таблеток; повернути ОСОБА_5 .
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 4233 (чотири тисячі двісті тридцять три) гривні 92 копійки.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляції через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя