АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1314/16 Справа № 201/4806/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі кримінальне провадження №0000484 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2016 року за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2016 року. Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Буда Корюковського району Чернігівської області, громадянин України, раніше не судимий,

засуджений: - за ч.1 ст.164 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 1 рік та на нього покладені зобов`язання визначені ст.76 КК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено у скоєнні злочину за таких обставин.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2005 року (виконавчий лист від 13.07.2005 року справа № 2-3418) встановлено стягнути аліменти з ОСОБА_7 , 1980 року народження, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, виконуючи стягнення аліментів до її повноліття на користь матері дитини ОСОБА_9 , починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову, тобто 13 червня 2005 року.

ОСОБА_7 , будучи ознайомлений з рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з нього аліментів, при цьому попереджений про кримінальну відповідальність за ст.164 КК України, достовірно знаючи про відкрите виконавче провадження № 1163199 від 10.08.2005 у Жовтневому ВДВС Дніпропетровського МУЮ, будучи працездатним, злісно ухиляючись від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), починаючи з січня 2006 року, аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки не виплачував, матеріальної та іншої допомоги не надавав. На виклики та попередження державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ від 12.03.2015 року, 11.06.2015 року, 10.09.2015 року, 24.09.2015 року, 30.10.2015 року, 17.11.2015 року, 22.12.2015 року, 11.01.2016 року про необхідність погашення заборгованості по сплаті аліментів не реагував. На облік в Жовтневому районному центрі зайнятості у м. Дніпропетровську не став, свідомо знаючи про можливість отримання дотацій від держави і можливість за їх рахунок виплачувати аліменти, чим злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів). Заборгованість ОСОБА_7 по сплаті аліментів складає сукупно суму понад 6 місяців відповідних платежів, а саме 75 719,23 грн..

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити, в зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та зазначити у мотивувальній частині вироку відомості про відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст.67 КК України та про наявність обставин, які пом`якшують його покарання, згідно ст.66 КК України, крім цього в резолютивній частині вироку замість ч.1 ст.185 КК України зазначити ч.1 ст.164 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши думку прокурора, котра підтримала апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції частково, просила внести зміни до вироку, вказавши про відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність пом`якшуючої покарання обставини щиросердного каяття, думку обвинуваченого ОСОБА_10 , який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, думку потерпілої ОСОБА_8 яка вважала вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину при обставинах зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих в судовому засіданні і наведених у вироку доказах.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і вироку суду, органами досудового слідства і судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які були б підставою для скасування чи зміни вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми і достовірними.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст.164 КК України.

Доводи апеляції прокурора в частині зміни вироку, та зазначенням у його мотивувальній частині вироку відомостей щодо наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, крім цього в резолютивній частині вироку замість ч.1 ст.185 КК України зазначити ч.1 ст.164 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд першої інстанції визнав щире каяття, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими.

Також з резолютивної частини вироку вбачається, що ОСОБА_7 визнаний винним за ч.1 ст.185 КК України.

З оскаржуваного вироку суду вбачається, що ОСОБА_7 ухилявся від сплати аліментів та в мотивувальній частині вироку його дії кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України, в той час як в резолютивній частині вироку вказано про засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, що на думку колегії суддів є явною опискою.

Вказану описку місцевий суд виправив шляхом винесення ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2016 року де зазначено, що у резолютивній частині вироку замість « ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України» зазначити « ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України».

Доводи апеляційної скарги про безпідставне не зазначення відомостей щодо відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, колегія суддів вважає також необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Як вбачається з вироку суду та матеріалів кримінального провадження судом не було встановлено обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 ..

За таких обставин вказівка судом у вироку про відсутність обставин, що обтяжують покарання є надлишковою, оскільки у вироку вказуються лише наявні обставини, встановлені судом.

Керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4