АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/1578/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/555/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.10.2014 року за № 0000743, про відмову у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, раніше не судимої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та повернення клопотання прокурору Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_9 .
В апеляційних скаргах:
Прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу якою задовольнити клопотання прокурора від 14 грудня 2015 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України на підставі ст. 49 КК України, а саме у зв`язку із закінченням строків давності.
Підозрювана ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять оскаржувану ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі.
Оскаржуваною ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності ОСОБА_8 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та повернуто клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на те, що, в порушення положень п. 4, 5, 6 ч. 1 ст. 287 КПК України, в клопотанні прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, не вказано розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та відомості про її відшкодування, не зазначено доказів, якими підтверджується факт вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Клопотання також не відповідає вимогам ч. 2 ст. 287 КПК України, оскільки до нього прокурором не додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності.
Крім цього, в резолютивній частині клопотання не зазначені підстави, визначені КК України, на звільнення підозрюваної від кримінальної відповідальності, а також не виконані вимоги п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України.
В обґрунтування вимог апеляційних скарг:
Прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що в клопотанні про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності викладені всі фактичні обставини вчиненого нею кримінального правопорушення. Прокурор звертає увагу, що дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України, тобто за формальним складом злочину, для наявності об`єктивної сторони якого не обов`язкове настання суспільно небезпечних наслідків для кваліфікації злочину. В свою чергу, як вказує прокурор, потерпілі надали згоду на звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , про що зазначили в своїх заявах, поданих до суду, та ніяких претензій матеріального чи морального характеру до підозрюваної не мали. Крім того, суд в ухвалі зазначив, що не вказано розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та відомості про відшкодування, а також не виконані вимоги п.6 ч.2 ст. 242 КПК України. Прокурор вказує, що дії ОСОБА_8 досудовим слідством кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України, який є формальним злочином. В свою чергу формальний склад злочину це склад злочину, для наявності об`єктивної сторони якого необов`язкове настання суспільно-небезпечних наслідків для кваліфікації злочину. Дане кримінальне провадження після розгляду апеляційною інстанцією 02.03.2016 року, було повернуто до Софіївського районного суду і було порушено вимоги ч.2 ст. 76 КПК України щодо недопустимості повторної участі судді, після скасування апеляційним судом ухвали суду першої інстанції від 27.01.2016 року. Судом першої інстанції проігноровані вимоги ч.3 ст.415 КПК України, що є порушенням, щодо врахування висновків та мотивів з яких скасовані судові рішення, які є обов`язковими при новому розгляді. В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, звільнити підозрювану від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а саме у зв`язку із закінченням строків давності
Підозрювана ОСОБА_8 посилається на те, що 14.12.2015 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження вона особисто звернулась до прокурора з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, проти чого не заперечували і потерпілі, оскільки претензій ні матеріального, ні морального характеру до неї не мали. Обвинувачена вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням ст. 288 КПК України. Вважає, що ухвала суду від 16.06.2016 року, якою відмовлено їй у звільненні від кримінальної відповідальності є незаконною, так як дана ухвала є аналогічною ухвалі від 27.01.2016 року, яку скасовано апеляційним судом. Не погоджується з висновком суду про те, що заподіяла збитки потерпілим, це не відповідає дійсності, так як на протязі майже 6 років на підставі договорів оренди люди отримували орендну плату в повному обсязі, про це є відмітки в журналі про отримання орендної плати.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з даною ухвалою не згідні, вказують, що неодноразово писали заяви про те, що ніяких претензій до обвинуваченої не мають ні матеріального, ні морального характеру. Просять скасувати ухвалу як незаконну, так як не бажають притягувати ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги учасниками судового провадження подані не були.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор підтримав змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, потерпілих і підозрюваної, просив задовольнити змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду та думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, потерпілих та підозрюваної ОСОБА_8 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України ухвала суду переглядається апеляційним судом у межах наданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та прослухавши технічний запис судового засідання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду провадження відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ч.1ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, є, зокрема істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, обґрунтованими також є доводи апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні, потерпілих та підозрюваної щодо безпідставної відмови у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до вимог ст.286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного та таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає до суду. Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Зазначених вимог кримінального процесуального Закону повністю дотримався прокурор при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Колегія суддів не може погодитись, з висновком суду про те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 287 КПК України.

Так, в клопотанні прокурора, як передбачено ст. 287 КПК України, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті ) Закону України про кримінальну відповідальність ( а.кп.2-4).

Посилання суду в ухвалі на те , що в клопотанні не вказано розмір шкоди , завданої кримінальним правопорушенням та відомості про її відшкодування не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки судом не було прийнято до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується органом досудового слідства у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України за ознаками внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, ОСОБА_8 не звинувачувалась у тому, що її діями була заподіяна будь-яка шкода і тому, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора в тій частині, що склад злочину, передбачений ч.1 ст.366 КК України є формальним злочином, для наявності об`єктивної сторони якого необов`язкове настання суспільно-небезпечних наслідків для кваліфікації злочину.

Також, не відповідають дійсності і посилання суду на те, що до клопотання прокурора не додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності та в резолютивній частині ухвали не зазначені підстави, передбачені КК України на звільнення підозрюваної від кримінальної відповідальності.

Так, до клопотання прокурора була долучена заява ОСОБА_8 , з якою вона звернулась до прокурора та в якій вона зазначала, що просить звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Крім того, при розгляді клопотання прокурора в суді першої інстанції підозрювана ОСОБА_8 , в присутності захисника ОСОБА_10 просила задовольнити клопотання прокурора та звільнити її від кримінальної відповідальності, саме з підстав зазначених прокурором у клопотанні, відповідно до ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Згідно зі ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положенням ч.1ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, кримінального та кримінально-процесуального кодексів, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального Закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності або якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбаченим цим Кодексом. Під час звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен керуватися положеннями статей 285-288 КПК України.

Ст. 285 КК України передбачено , що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості минуло два роки.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення на початку березня 2009 року, таким чином на теперішній час сплинули строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України і тому, прокурор обґрунтовано, за згодою обвинуваченої ОСОБА_8 та потерпілих, звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Крім того, судом були порушені вимоги ч.3 ст.415 КПК України , відповідно до якої врахування висновків та мотивів з яких скасовані судові рішення , є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

В той час, як суд першої інстанції при повторному розгляді не врахував вимоги, викладені в ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2.03.2016 року ( а.кп.58-59).

Таким чином, наведене свідчить про те, що суд першої інстанції фактично не виконав вимоги ст. 370 КПК України про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення і викладені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до вимог ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування ухвали суду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження закривається.

Згідно зі ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Тому, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності і обвинувачена звернулась з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, ст.49 КК України, колегія суддів апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, потерпілих та підозрюваної ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.10.2014 року за № 0000743, про відмову у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області щодо звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та повернення клопотання прокурору Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для здійснення кримінального провадження в загальному порядку - скасувати.
Задовольнити клопотання прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області і звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності .

Закрити кримінальне провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4