УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/421/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року про накладення арешту на майно,
прокурора ОСОБА_7 ,
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та не обґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що при вирішенні судом вищезазначеного клопотання порушено вимоги ст. 171 та ст. 173 КПК України,
Послався на те, що слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого без будь яких на те підстав, оскільки слідчим не було надано доказів існування ризиків передбачених ст. 170 КПК України , а судом безпідставно винесено ухвалу про арешт автомобіля марки УАЗ - 452, д.н.з. НОМЕР_1 .
Накладено арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 10.11.2016 року, а саме - автомобіль марки УАЗ-452, д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував в користуванні ОСОБА_6 , мотопомпу марки «Кентавр», два пожежні рукави, швайбер, металеву тичку та забірник води, які належать ОСОБА_8 , з метою збереження доказів.
Заборонено користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути об`єктом кримінально протиправних дій, набутим кримінально протиправним шляхом, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України для задоволення клопотання.
Судом встановлено, що своє клопотання слідчий мотивував тим, що в ході профілактичного відпрацювання Олевського району, місць незаконного видобутку корисних копалин, на відстані 500 м. від с. Обище Олевського району працівниками УЗЕ в Житомирській області було зупинено автомобіль марки УАЗ-452, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перевозили знаряддя незаконного видобутку корисних копалин, а саме: мотопомпу марки «Кентавр», два пожежні рукави, швайбер, металеву тичку та забірник води, за допомогою чого займались незаконним видобутком корисних копалин - бурштину.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора проти доводів апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно, а саме: - автомобіль марки УАЗ-452, д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував в користуванні ОСОБА_6 , мотопомпа марки «Кентавр», два пожежні рукави, швайбер, металеву тичку та забірник води, які належать ОСОБА_8 , є речовими доказами у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вищевказане майно може бути використана як доказ причетності тієї чи іншої особи до вчинення даного злочину.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий послався на те, що вказане майно визнано речовим доказом та знаряддям злочину у даному кримінальному провадженні, а тому метою накладення на нього арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення або відчуження.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з наявності для цього законних підстав, оскільки вказане майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні згідно постанови тимчасово виконуючого обов`язки начальника СВ Олевського відділення поліції ОСОБА_10 від 11.11.2016 року і є підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Крім того в матеріалах кримінального провадження знаходиться постанова про визнання вказаного майна - знаряддям вчинення кримінального правопорушення, винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника СВ Олевського відділення поліції ОСОБА_10 від 11.11.2016 року (а.с.15).
В зв`язку з тим, що майно, на яке накладено арешт, у тому числі і автомобіль, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що для збереження цих речових доказів слід накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого.
Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.
За таких підстав, ухвала слідчого судді від 15 листопада 2016 року є законною та обґрунтованою, правові підстав для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року, якою накладено арешт на майно - без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: