У Х В А Л А

15.07.2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю прокурора - ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 24.06.2016 року про закриття кримінального провадження №0001699,-
ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанову слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 24.06.2016 року про закриття кримінального провадження №0001699 від 02.08.2014 року.
Скаргу мотивує тим, що слідчий ОСОБА_4 завідомо не провів розслідування належним чином, не надав правильної оцінки доказам, не дослідив фальсифікації у книгах по нарахуванню заробітної плати та проігнорував неправильними записами у трудовій книзі скаржниці, відтак не надано правової оцінки доказам, які б дали можливість прийняти законні та неупереджені процесуальні рішення.
На підтвердження своїх доводів для скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_3 посилається на те, що попереднім слідчим в рамках вказаного кримінального провадження були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які позали, які саме посади займала скаржник. Зі свідчень останніх можна було переконатися, що в 1980 році ОСОБА_3 не працювала інженером технологом, я працювала начальником виробництва заготівельної контори Ужгородської райспоживспілки, займаючи цю посаду з 28.04.1975 року по 01.01.1983 рік, а після ліквідації Ужгородського плодоовочевого заводу Закарпатської ОСС з 01.01.1983 року була переведена на посаду начальника консервного виробництва, де пропрацювала до 01.02.1992 року.

Натомість скаржник вказує на те, що в постанові про закриття кримінального провадження № 0001699 слідчий ОСОБА_4 посилається на книги наказів по особовому складу Заготконтори Ужгородської райспоживспілки за 1980 рік, книгу наказів по особовому складу Заготконтори райспоживспілки за 1987 рік Том №3; книгу наказів по особовому складу Заготконтори Ужгородської райспоживспілки за 1987 рік Том № 4; книгу наказів по особовому складу Райкоопзаготпрома Ужгородської райспоживспілки за 1992 рік, які були надані Ужгородською райспоживспілкою, і порівнював їх із записами а трудовій книжці ОСОБА_3 і намагається визнати їх як такими, що відповідають моїм займаним посадам.

ОСОБА_3 вказує на те, що книги наказів, на які посилається слідчий ОСОБА_4 також підроблені. Зокрема, наказ № 93 від 07 липня 1980 року (запис в трудовій книзі значиться за № 16 "Переведена на должность ст. мастера участка (нач. консервного цеха) спростовується заявою, завіреною нотаріально 17.11.2011 року, та документально стверджується колишнім директором Ужгородської райзаготконтори ОСОБА_7 , який займав цю посаду з 01.07.1978р. по 01.09.1982 р., який показав, що ОСОБА_3 займала посаду начальника виробництва консервної продукції і на момент його звільнення не змінювала.

Зі змісту скарги вбачається, що приписом від 10.06.08. № 1150-08 заступника прокурора м. Ужгорода на той час ОСОБА_8 вказані усі недоліки щодо порушення законодавства при нарахуванні пенсії, однак такі до цього часу не ліквідовані ні в цивільному, ні в кримінальному порядку.

Скаржник вказує на те, що в оскаржуваній постанові слідчий ОСОБА_4 посилається на книгу наказів за 1987 рік, всупереч тому що скаржник має в наявності довідку за № 86 від 14.05.2007 року з підписом Голови правління Ужгородської РСС ОСОБА_9 щодо заробітної плати 1885-1991 роки, де вказано «книга приказів за 1987 рік по основній діяльності відсутня».

На підставі викладеного ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 24.06.2016 року про закриття кримінального провадження №0001699.
В судовому засіданні скаржник вимоги своєї скарги підтримала та просила їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги з мотивів її безпідставності та необґрунтованості.

Дослідивши зміст поданої скарги та доданих письмових матеріалів, заслухавши скаржника, прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 02.08.2014 року відкрито кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 про виявлення в травні 2008 року в результаті перевірки прокуратурою м. Ужгорода зловживань керівника Управління Закарпатської райспоживспілки ОСОБА_9 та підробки за його участю записів у трудовій книжці ОСОБА_3 та в книгах по нарахуванню заробітної плати.
Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у вказаній заяві було зареєстровано в ЄРДР під номером №0001699, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.35824К України та розпочато досудове розслідування.

24.06.2016 року слідчим Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001699 року у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб Ужгородської райспоживспілки складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів скарги, оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_4 датована 24.06.2016 року.

Однак зі змісту скарги та пояснень скаржника вбачається, що постанову щодо закриття кримінального провадження №0001699 вона отримала тільки 02.07. 2016 року , тобто строк на оскарження постанови скаржником не пропущений.

Скаржник не погоджуючись з таким вказаною постановою для закриття кримінального провадження вказує на те, що фактично матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність в діях посадових осіб Ужгородської райспоживспілки складу кримінального правопорушення.

У відповідності до статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні обставини :1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Виходячи з наведеного слідчий в рамках відкритого кримінального провадження № №0001699 був зобов`язаний провести слідчі дії з метою перевірки наведених заявником ОСОБА_3 фактів.

Зі змісту постанови слідчого ОСОБА_4 від 24.06.2016 року про закриття кримінального провадження №0001699 вбачається, що слідчий обґрунтовує відсутність в діях посадових осіб Ужгородської райспоживспілки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України даними отриманими з книги наказів по особовому складу посадових осіб Ужгородської райспоживспілки складу кримінального правопорушення.

Разом з тим з доданого до матеріалів справи Листа прокурора м. Ужгорода ОСОБА_10 вбачається, що при перевірці прокуратурою заяви ОСОБА_3 щодо порушення Ужгородською райспоживспілкою пенсійного законодавства було встановлено, що видані скаржниці довідки про заробіток для обчислення пенсії за № 90 від 29.06.1994 року та № 164 від 15.12. 2003 року, на підставі яких було нараховано пенсію сформовані з порушенням вимог закону, оскільки внесені до змісту дані не відповідають записам у книгах нарахування заробітної плати.

З огляду на це прокуратурою міста Ужгорода внесено припис про усунення порушень законодавства та направлення в управління пенсійного фонду України у м. Ужгород довідку про заробіток для обчислення пенсії з відомостями, які відповідають книгам нарахування заробітної плати.

Слідчий ОСОБА_4 в оскаржуваній постанові також не спростовує вказаного факту і і зазначає, що отримавши доступ до оригіналів перевірки проведеної на вимогу прокурора у 2008 році дійсно були встановлені деякі порушення, зокрема річна сума заробітку за 1986 рік в довідці № 90 від 29.06.1994 року з якої обчислена пенсі, вказана 116590 крб., а по книзі нарахування заробітної плати річна сума інша, відтак різниця становить 1379, 18 крб тощо.

Слідчий зазначає, що на виконання загаданого припису прокурора Ужгородською райспоживспілкою на адресу пенсійного фонду було направлено довідку про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_3 від 23.05.2008 року., на яку скаржник також вказує як таку, що не відповідає фактичним даним.

Скаржник неодноразово вказує на підробку посадовими особами посадових осіб Ужгородської райспоживспілки даних у книгах по нарахуванню заробітної плати.

Слідчий в постанові зазначає, що з метою перевірки наданих скаржником фактів призначалась експертиза, якою встановлено внесення численних змін в книгу по нарахуванню заробітної плати Ужгородської райспоживспілки з 1985 рік, що стосується питання заміни аркушів у вказаних книгах, таке залишилось відкритим.

Разом з тим слідчий обмежується просто констатацією зазначених фактів, не надаючи їм належної оцінки, відкритим залишається питання, чи зазначені виправлення у книзі вплинули на розрахунки при призначенні скаржниці пенсії та не встановлено коло осіб, які були відповідальні за ведення цих книг, і які відповідно вчинили відповідні зміни.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.12. 2015 року, якою вже попередньо скасовувалась попередня постанова слідчого від 19.10.2015 року про закриття кримінального провадження №0001699 не виконана, існуючі розбіжності не усунені.

Суперечливим є факт, що слідчий роблячи висновки по справі спирається виключно на книги наказів, ігноруючи покази свідків по справі, покази ОСОБА_3 , факти внесення змін до книг про нарахування заробітної плати, їх невідповідність записам в трудовій книзі потерпілої.

За таких обставин оскаржена постанова прийнята у справі, по якій органом досудового слідства не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304,306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 24.06.2016 року про закриття кримінального провадження №0001699 та продовжити досудове розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1