Справа № 212/1067/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про повернення вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про повернення вилученого майна.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що йому на праві власності належить автомобіль ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 , 1992 року виготовлення, що підтверджується генеральною довіреністю серії НОМЕР_2 , зареєстрованою в реєстрі за № 1369 від 17.06.2014. На протязі останніх чотирьох місяців зазначеним автомобілем користувався його син ОСОБА_5 . В кінці грудня 2015 року йому стало відомо, що автомобіль вилучено працівниками Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. Арешт на вилучене майно не накладався. Вважає, що автомобіль підлягає поверненню, згідно до ст. 100 КПК України. Речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження повинен бути як найшвидше повернутий володільцу. Просить визнати бездіяльність слідчого, яка виражається у не поверненні вилученого автомобіля та зобов`язати повернути транспортний засіб.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання не підтримав, пояснив, що 22 грудня 2015 року Жовтневим ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області внесені дані до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України. Автомобіль ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 по кримінальному провадженню № 0003637 визнано речовим доказом, тому до постановлення остаточного рішення повернути вилучене майно не можливо. Просив у клопотанні відмовити.

Представник СВ Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області до суду не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.

Згідно до ч. 3 ст. 306 КПК України: «… відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги».

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя вважає, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання, з оглядом на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що 22 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесені дані щодо злочину, передбаченого ст. 246 КК України, кримінальне провадження № 0003637.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 21 грудня 2015 року: «Об`єктом огляду є ділянка місцевості грунтової автодороги поблизу кар`єру «Гранітний» в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, де на узбіччі знаходиться автомобіль ВАЗ, державний номер реєстрації НОМЕР_1 біжевого кольору…».

Постановою від 24 грудня 2015 року, автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано у кримінальному провадженні № 0003637 речовим доказом та відбуксировано на зберігання до автомобільної стоянки Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, встановлено, що з клопотанням про арешт зазначеного автомобілю не зверталися, оскільки він не являється тимчасово вилученим.

Аналіз правового змісту ч. 1 ст. 98, ч.1 ст.167 КПК України дає підстави для висновку про те, що тимчасовим вилученням майна, відповідно до частини 1 ст.167 КПК України є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про його арешт або повернення. Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами Глави 16 КПК України. В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна згідно ст.169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України: «Питання про долю речових доказів і документів, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішення законної сили».

Станом на день розгляду клопотання, тобто на 29.02.2016 кримінальне провадження № 0003637 не розглянуто, судове рішення не ухвалено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 100, 169, 303-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення вилученого майна відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1