Провадження № 1-кп/185/51/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2016 року . м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
її представника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
його захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 27 вересня 2015 року за № 0000934 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
27 вересня 2015 року о 17.45 годин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автобусом марки «ПАЗ - 4230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.05.2007 р. належить ОСОБА_10 , всупереч вимогам п.1.5 Правил дорожнього руху відповідно до якого «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для рукху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків`перевозячи дорослих і малолітніх пасажирів, зі швидкістю не менш ніж 85.1 км/год., рухався з боку ліса по правій смузі проїзної частини дороги вул. Чапаєва в с. Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області в напрямку вулиці Ковпака
В той же час в попутньому напрямку по правому краю проїжджої частини вул. Чапаєва в с. Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області керуючи велосипедом марки «Україна» рухалась малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перевозячи в якості пасажира малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на саморобному дитячому сидінні встановленого на рамі велосипеда.
Оскільки в силу свого малолітнього віку ОСОБА_11 була дитиною, вона не могла знати та виконувати правила дорожнього руху України і за своїм віком не могла правильно орієнтуватися в дорожній ситуації, та приймати безпечні рішення.
Рух керованого нею велосипеда був не прямолінійним, що також вказувало на малолітній вік велосипедиста, та повинно було розцінюватися іншими учасниками дорожнього руху, як небезпека.
Виявивши попереду по ходу руху малолітнього велосипедиста ОСОБА_13 , водій автобуса ОСОБА_7 , всупереч вимогам п.1.7 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності» не проявив особливу уважність, своєчасно не оцінив небезпеку для руху, створювану дитиною, яка знаходилася на проїжджій частині як учасник дорожнього руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не маючи будь яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху і продовжив рух далі.
Наближаючись до малолітнього велосипедиста ОСОБА_13 , водій автобусу ОСОБА_7 з перевищенням швидкості руху дозволеного в населених пунктах почав маневр її обгону, частково виїхавши на смугу зустрічного руху.
У ході руху малолітня велосипедист ОСОБА_11 перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, виїхала на зустрічну смугу вулиці Чапаева, с. Вербки, Павлоградського району Дніпропетровської області по якій стала рухатися далі в попутному вказаному автобусу напрямку.
Виявивши ці дії, водій автобусу ОСОБА_14 несвоєчасно застосувавши екстрене гальмування допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автобуса із задньою частиною велосипеда під управлінням малолітнього велосипедиста ОСОБА_11 з послідуючим їх переїздом.
Внаслідок вказаної дорожньо транспортної пригоди малолітній велосипедист ОСОБА_11 була смертельно травмована, оскільки їй були спричинені тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді: тупої сумісної травми тіла, яка супроводжувалася багагоуламковим переломом кісток склепіння та основи черепу (його сплющуванням), розмізчуванням головного мозку, множинними переломами шийного відділу хребта, відкритими переломами ребер, ампутацією лівого передпліччя, множинними саднами та крововиливами в м`які тканини голови та обличчя, грудної клітини та кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів, можливо в строк та при обставинах дорожньо-транспортної пригоди, а саме механізм цих пошкоджень міг утворитися при наїзді на особу яка рухалася на велосипеді вантажним транспортним засобом (автобусом) з послідуючим переїздом, про що свідчить характер пошкоджень (роз плющення голови, двосторонні переломи ребер, ампутація лівого передпліччя та сліди протекторів на грудній клітині).
Давність заподіяння цих тілесних ушкоджень може відповідати даті дорожньо - транспортної пригоди, тобто 27 вересня 2015 року приблизно о 17 години 45 хвилин
Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок вищеописаної тяжкої сумісної травми тіла та знаходиться в прямому причино - наслідковому зв`язку з настанням смерті.
При судово - токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 , 2003 року народження етиловий спирт та його сурогати не виявлені, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 604 від 07 жовтня 2015 року.
Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 1.7, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, які вимагають:
п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5«Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 1.7«Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»;
п. 12.3«Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»
п. 12.4«У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год».
Порушення водієм ОСОБА_7 п.12.3. Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , під час виступу у судових дебатах заявив про повне визнання своєї вини у вчинені інкримінованого злочину, разом з тим надавав суду такі показання.
27 вересня 2015 року о 17.45 год. він керував автобусом марки «ПАЗ - 4230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вважає технічно не справним, оскільки в останньому був відсутній справний спідометр та гальма, перевозячи дорослих і малолітніх пасажирів, зі швидкістю приблизно до 60 км/год. а не 85.1 км/год. як йому закидають, він рухався з боку ліса по правій смузі проїзної частини дороги вул. Чапаєва в с. Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області.
В той же час, в попутному йому напрямку рухався велосипедист, якого він не вважав дитиною, а тому й не міг виконувати Правила дорожнього руху з цього приводу.
Велосипедист рухався не рівно, та виляв з боку в бік.
На відстані приблизно 10-20 метрів до автобусу, велосипедист що рухався попутно, різко виїхав на його смугу руху. Він застосував екстрене гальмування, але запобігти пригоді вже не зміг, та скоїв наїзд на велосипед з велосипедистом. В місці ДТП він відразу зупинився, почав витягати потерпілу з під автобусу, але остання померла.
Додав, що на час ДТП мав водійський стаж більше 25 років, у тому числі й на вказаному автобусі більше двох років. В день ДТП спиртних напоїв не вживав.
Свідок ОСОБА_15 та свідок ОСОБА_16 , кожна окремо, підтвердили в судовому засіданні, що 27.09.2015 року, близько 20.00год. співробітники ДАІ доставили обвинуваченого до медичного закладу, де у нього були відібрані аналізи та встановлено, що останній перебував за кермом автобусу у тверезому стані.
Свідок ОСОБА_17 підтвердив суду належність автобусу ПАЗ, яким керував обвинувачений під час ДТП, своєму батьку , який є керівником автотранспортного підприємства, та перебування обвинуваченого до часу ДТП у трудових відносинах з підприємством. В наступний за днем пригоди обвинувачений не вийшов на роботу, та згодом був звільнений з підприємства.
Додав, що в автобусі дійсно був відсутній справний спідометр, але сам автобус, що стосується системи гальмування, керування й таке інше був у технічно справному стані.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання про те, що загибла в ДТП ОСОБА_11 була її донькою. Вона не була свідком обставин пригоди, але може зазначити, що донька була худорлявої статури, з вагою близько 37 кг та зростом 155см, була дитиною та мала й такий вигляд дитини.
Просить призначати обвинуваченому суворе покарання, та позбавити права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений позбавив життя її доньку, не прийняв заходів до відшкодування збитків, не визнає свою провину та всіляко затягував судовий розгляд справи.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що 27.09.2015 року за повідомленням свого зятя ОСОБА_19 , близько 20.15 год прибув на місце ДТП в с.Вербки, Павлоградського району, де бачив довгий, близько 30 метрів слід гальмування правого переднього колеса автобуса ПАЗ, наявність цього сліду й на зустрічній смузі руху, сліди крові після слідів гальмування.
Аналогічні показання щодо наявності та довжини слідів гальмування автобуса ПАЗ в місці ДТП, у тому числі і на полосі зустрічного руху, дав в судовому засіданні батько загиблої малолітньої потерпілої свідок ОСОБА_20 .
Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , кожен окремо підтвердили в судовому засіданні, що під час керування транспортним засобом 27.09.2015 року, у вечірній час, обвинувачений перебував у тверезому стані. В салоні автобусу перебувало близько 5 дорослих та 15 дітей. Під час руху з лісу до міста через с.Вербки, Павлоградського району, метрів за 50 до автобусу, вони бачили попереду руху автобусу дівчину на велосипеді, що рухалася не рівно. Водій автобусу намагався об`їхати дівчину, приймав лівіше, застосував екстрене гальмування, але скоїв наїзд на дитину.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що в якості інспектора ДАІ 27.09.2015 року виїжджав на місце ДТП, що скоїв обвинувачений. В місці ДТП було зафіксовано наявність з механічними пошкодженнями автобус ПАЗ та велосипед, а також виявлений труп дівчинки. Крім того в місці ДТП був наявний довгий гальмівний шлях. Зі слів обвинуваченого, дівчинка, що рухалася на велосипеді різко прийняла вліво, а тому він не встиг запобігти пригоді.
Експерт ОСОБА_26 в судовому засіданні підтвердив правильність наданих ним експертних висновків у справі та зазначив про встановлення порушення під час ДТП обвинуваченим п.12.3, 12.4 Правил Дорожнього руху України, а велосипедистом п.10.1 вказаних Правил.
Зазначив, що встановлений експертним висновком кут наїзду автобусу на велосипед підтверджує той факт, що велосипедист під час руху змінив напрямок руху вліво.
Зауважив, що фіксував гальмівний шлях автобусу, який склав 31 метр, визначав технічну справність автобусу на момент ДТП, та підтвердив, що встановлений та зазначений слід гальмування від одного колеса є не наслідком несправності гальмівної системи, а наслідком зміщення центру тяжіння, що відбулося в зв`язку зі зміщенням автобусу ліворуч під час руху, намагання об`їхати перешкоду та екстреного гальмування.
Додав, що від місця закінчення гальмування до повної зупинку автобусу встановлена відстань п`ять метрів.
Винність обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого злочину також підтверджується наступними доказами.
- протоколом огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 27.09.2015 року з схемою та фото таблицею до нього, якими встановлено та зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ділянка автодороги по вул. Чапаєва с. Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, в присутності понятих оглянуто місце дорожньо транспортної пригоди, елементи дороги, проїзна частина, її вид та стан покриття, наявність нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття, дорожня розмітка, а також наявність потерпілої в місті ДТП, слідів крові, пошкоджень на транспортних засобах, тощо… (т.2 а.к.п. 6-23);
- протоколом огляду трупа від 27.09.2015 року (т.2 а.к.п. 24) під час проведення якого в місці вчинення злочину встановлена наявність трупу дівчини, численних травм на її тілі, слідів крові .
- висновком медичного огляду КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» № 478 від 27.09.2015 року о 19.45 год. відповідно до якого було проведено огляд водія ОСОБА_27 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ознак сп`яніння не виявлено (т.2 а.к.п. 34);
- висновком судово медичного експерта № 604 від 07.10.2015 року (т.2 а.к.п.85-89) відповідно до якого потерпілій ОСОБА_11 , 2003 року народження були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді тупої сумісної травми тіла яка супроводжувалася багато уламковим переломом кісток склепіння та основи черепу (його сплющуванням), розмізчуванням головного мозку, множинними переломами шийного відділу хребта, відкритими переломами ребер, ампутацією лівого передпліччя, множинними саднами та крововиливами в м`які тканини голови та обличчя, грудної клітини та кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів, можливо в строк та при обставинах дорожньо-транспортної пригоди, а саме механізм цих пошкоджень міг утворитися при наїзді на особу яка рухалася на велосипеді вантажним транспортним засобом (автобусом) з послідуючим переїздом, про що свідчить характер пошкоджень (розплющення голови, двосторонні переломи ребер, ампутація лівого передпліччя та сліди протекторів на грудній клітині).
Виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_11 у своєї сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
Смерть потерпілої ОСОБА_11 настала в наслідок вищеописаної тяжкої сумісної травми тіла та знаходиться в прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті.
При проведенні судово токсилогічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 , 2003 року народження етиловий спирт та його сурогати не виявлені.
- висновком судово транспортно трасологічної експертизи № 70/29-676 від 10.10.2015 року відповідно до якої в момент первинного контакту автобус «ПАЗ - 4230» державний номерний знак НОМЕР_1 та велосипеда «Україна» їхні повздовжні вісі перебували під кутом 15° до 25° відносно повздовжньої вісі автобуса «ПАЗ 4230» і мало місце попутне, косе, блокуючи зіткнення (т.2 а.к.п. 114-117);
- висновком судово - автотехнічної експертизи № 70/27-716 від 15.10.2015 року (т.2 а.к.п.131-135) відповідно до якої швидкість руху автобуса «ПАЗ - 4230» державний номерний знак НОМЕР_1 до моменту початку гальмування була не менш ніж 85,1 км/год. В даній дорожній обстановці водій автобуса «ПАЗ - 4230» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, які порушив, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даного ДТП.
В даній дорожній обстановці водій велосипеда «України» ОСОБА_11 повинна була діяти згідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який порушила
В даній дорожній обстановці водій автобуса «ПАЗ - 4230» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 , мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом «Україна».
- висновком судово - автотехнічної експертизи № 70/27-732 від 19.10.2015 року (т.2 а.к.п.140-143) відповідно до якої підтверджується висновки попередньої судово - автотехнічної експертизи № 70/27-716 від 15.10.2015 року;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.05.2016 року з відео фіксацією (т.1 а.к.п 83-88) відповідно до якого в присутності понятих, обвинуваченого та захисника проведено слідчий експеримент в умовах аналогічних тим, які мали місце в момент ДТП, та зафіксовані вихідні данні, що стосуються обставин ДТП швидкість руху, його напрямок, обставини гальмування;

- висновком судово - автотехнічної експертизи № 5/10.1-778 від 28.09.2016 року (т.1 а.к.п. 99-100) відповідно до якої показання водія ОСОБА_7 щодо швидкості руху автобуса «ПАЗ - 4230» 45,0 км/год, яка встановленна під час проведення слідчого експерименту від 20.05.2016 року за його участю, з технічної точки зору не спроможні, оскільки фактична швидкість руху автобуса «ПАЗ - 4230» на момент ДТП перед початком гальмування була не менш ніж 85,1 км/год., що визначено за довжиною слідів гальмування переднього правого колеса автобуса «ПАЗ - 4230», залишеного на проїзній частині і зафіксованого в протоколі огляду місця ДТП та схемі до нього від 27.09.2015 року.
Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що показання свідків обвинувачення мають характер логічних, правдивих, та таких, що у сукупності із показаннями потерпілої, які є об`єктивними, послідовними і взаємозв`язаними, та з урахуванням змісту інших наведених та досліджених письмових доказів, дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 КК України доведена повністю.
Наведені докази винності обвинуваченого є достовірними, допустимими і достатніми, зібрані та оформлені у відповідності до Конституції України та норм КПК.
При цьому, доводи обвинуваченого стосовно того, що він не порушував швидкісний режим руху, та не виявив, що за кермом велосипеда перебувала малолітня особа дитина - не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджені будь-якими доказами, та, навпаки, спростовані показаннями свідків, стосовно фізичних даних потерпілої, які вказували на її вік, та експертними висновками, щодо швидкості руху автобусу ПАЗ, яка передувала ДТП.
Дії ОСОБА_7 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що ОСОБА_7 вважається таким, що не був судимим, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення.
Пом`якшувальними обставинами суд визнає наявність у обвинуваченого дружини, яка є інвалідом дитинства.
Обтяжуючою обставиною суд визнає вчинення злочину відносно малолітньої особи.
Наведені обставини у сукупності із настанням непоправних наслідків від учиненого злочину у вигляді смерті малолітньої особи свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його реальної ізоляції від суспільства.
Відтак, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.286 КК України.
Приймаючи зазначене рішення в частині застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 в минулому не одноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, у тому числі і за вчинення грубих порушень ПДР. (а.к.п.159)
При цьому, визначаючи термін ув`язнення для обвинуваченого суд враховує той факт, що обвинувачений вчинив злочин з необережності, а також ту обставину, що в момент ДТП малолітньою потерпілою також були порушені Правила дорожнього руху України, зокрема п.10.1 Правил.
Крім того, зі ОСОБА_7 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3530, 10 грн.
Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України.
ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком шість років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.
До набрання вироком чинності застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання для ОСОБА_7 обчислювати з 04 листопада 2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 , засудженого до позбавлення волі, з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі, період його ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 04 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили.
Стягнути зі ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3530 гривень 10 копійок.
Речові докази:
- DVD + DW диск «VS» об`ємом 4,7 GB з фото і відеозаписами слідчого експерименту від 20.05.2016 року зберігати в матеріалах кримінального провадження /т.1 а.к.п. 88/;
- автобус «ПАЗ - 4230» державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий для зберігання заступнику директора ФОП ОСОБА_28 залишити за належністю /т.2 а.к.п. 36-37/;
- велосипед марки «Україна» переданий на зберігання на території Павлоградського ВДАІ при ГУМВС України в Дніпропетровської області знищіти.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення, а особою під вартою у той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення копії судового рішення.

СУДДЯ ОСОБА_29 .