Ухвала
іменем україни

13 вересня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0004872, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і мешканця АДРЕСА_1 ,

в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2016 року ОСОБА_5 засуджено:

за ч. 1 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 190 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_9 визначено 4 роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користьОСОБА_10 20 423 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_11 21 510 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_12 293 376,23 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди; на користь держави 2 451,24 грн процесуальних витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2016року вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі з доповненням захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Посилається на порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, однобічність та неповноту судового слідства. Зазначає, що в основу вироку судом покладено неналежні докази, а висновки суду ґрунтуються на припущеннях. Вказує, що суд вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення. Вважає, що судом не доведено наявності у засудженого умислу на неповернення потерпілим грошей, не встановлено розмір суми боргу з урахуванням повернутих коштів, що перешкодило правильному вирішенню цивільних позовів у провадженні. Зазначає, що одні й ті ж діяння ОСОБА_5 були безпідставно кваліфіковані судом одночасно за ознакою повторності та як елементи продовжуваного кримінального правопорушення. Вказує, що поза увагою суду залишилося часткове погашення заборгованості ОСОБА_13 перед потерпілими до початку досудового слідства, що свідчить про відсутність у його діянні складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, та підтверджує цивільно-правовий характер відносин. Посилається на те, що під час розгляду провадження судом апеляційної інстанції всупереч вимогам ст. 419 КПК України не надано відповіді на всі доводи поданої апеляційної скарги.
Прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в апеляційному суді, та потерпілий ОСОБА_12 подали заперечення на касаційну скаргу захисника, у яких наводять доводи щодо її необгрунтованості та просять залишити касаційну скаргу без задоволення.

За вироком суду ОСОБА_5 засуджено за те, що він, знаходячись у районі місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за обставин, детально викладених у вироку,заволодів шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і витратив їх на власні потреби.

У період із вересня по 05 листопада 2013 року, діючи з єдиним умислом, з метою заволодіння грошовими коштами, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , повідомивши йому неправдиві відомості про можливість отримання прибутку шляхом використання мережі Інтернет невстановленим слідством способом, а також пообіцявши повернути кошти з відсотками, заволодів грошовими коштами на загальну суму 20 423 грн, що належали потерпілому, в тому числі отримавши їх під розписки, без наміру їх повертати.

Крім того, діючи повторно, з єдиним умислом, у період із 15 лютого 2010 року по 16 липня 2013 року ОСОБА_5 з метою заволодіння грошовими коштами, зловживаючи довірою ОСОБА_14 , повідомив йому неправдиву інформацію про можливість отримання прибутку шляхом використання мережі Інтернет невстановленим слідством способом, а також про необхідність отримання коштів на ремонт автомобіля та їх повернення, заволодів шляхом перерахування від потерпілого коштів через електронну платіжну систему «Webmoney»та надання ним готівкових коштів під розписку грошовими коштами ОСОБА_14 на загальну суму 34 636,50 грн, не маючинаміру їх повертати.

Діючи повторно, з єдиним умислом,у період з 13 вересня по 13 жовтня 2013 року ОСОБА_5 з метою заволодіння грошовими коштами, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , повідомившо йому неправдиві відомості про можливість отримання прибутку шляхом використання мережі Інтернет невстановленим слідством способом та про свій намір повернутикошти з відсотками, шляхом отримання електронного платежу через електронну платіжну систему «Webmoney» і отримання під розписку та повідомлення неправдивої інформації про повернення грошових коштів заволодів грошовими коштами потерпілого на загальну суму 21 510 грн, без наміру їх повертати.

Також, діючи з єдиним умислом, повторно, у період із 15 січня 2012 року по 30 липня 2013 року ОСОБА_5 з метою заволодіння грошовими коштами, зловживаючи довірою ОСОБА_12 , повідомившийому неправдиві відомості про можливість отримання прибутку шляхом використання мережі Інтернет невстановленим слідством способом та про свій намір повернення коштів з відсотками, заволодів шляхом перерахування коштів на його рахунки через електронну платіжну систему «Webmoney» таплатіжні термінали грошовими коштами у сумі 293 376,23 грн, без наміру їх повертати, витративши ці кошти на власні потреби, спричинивши ОСОБА_15 матеріальну шкоду у великих розмірах.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, якийвважав, що касаційна скарга непідлягає задоволенню,перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги з доповненням та подані заперечення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо незаконності засудження ОСОБА_5 аналогічні доводам його апеляційної скарги, які були перевірені судом апеляційної інстанції і визнані необгрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду про винуватість засудженого у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах, щоотримали належну оцінку. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, є законним та вмотивованим.

Зі змісту вироку вбачається, що суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним. При цьому з достатньою конкретизацією встановленота зазначено обставини, мотив та спосіб вчинення ОСОБА_13 кримінальних правопорушень. У відповідності до вимог ст. 374 КПК України у вироку суду наведено докази, на яких ґрунтується висновок про доведеність вини ОСОБА_5 , які безпосередньо досліджені в судовому засіданні та оцінені із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, та наведено відповіднівисновки щодо їх належності, допустимості, достовірності й достатності для постановлення вироку.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у заволодінні грошовими коштами потерпілих шляхом шахрайства за наведених у вироку обставин підтверджено дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про обставини, за яких засуджений, зловживаючи їхньою довірою та повідомляючи завідомо неправдиву інформацію, заволодів їхніми грошовими коштами. Показання потерпілих суд обгрунтовано визнав достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у справі: зізнанням ОСОБА_5 від 05листопада 2013 року, у якому він підтверджує свій борг перед ОСОБА_10 у сумі 22 500 грн, які позичив для виводу коштів з «Webmoney», а фактично програв в азартні ігри; розписками ОСОБА_5 , згідно з якими він підтверджує отримання грошових коштів у борг у ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 ; даними протоколу обшуку та вилучення комп`ютерів і речей та документів, серед яких бланки розписок від імені ОСОБА_5 і банківські картки; роздруківками листів з електронної пошти, якими підтверджується факт переписки між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 за допомогою Інтернет-мережі; чеками про перерахування грошових коштів для ОСОБА_5 з вказівкою дати, місця переведення коштів, а також суми переводу; банківськими роздруківками про рух грошових коштів на рахунках ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , у тому числі про зняття та перерахування грошових коштів; платіжними дорученнями про перерахування ОСОБА_14 особистих грошових коштів ОСОБА_5 , а також на адресу ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; квитанціями про перерахування ОСОБА_12 грошових коштів ОСОБА_5 ; наданими ОСОБА_11 чеками про перерахування грошових коштів ОСОБА_5 ; висновком комп`ютерно-технічної експертизи про наявність на наданому ОСОБА_14 мобільному телефоні «Sony Ericsson К750І» двох файлів із записами розмов із долученим DVD+R-диском із аудіозаписами розмов між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 ; висновком комп`ютерно-технічної експертизи про наявність на мобільному телефоні «SumsungЕ900» 46 файлів, у яких вказано перерахунки коштів через термінал, а також аудіозапис розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , файл якого записано на долучений оптичний диск; даними протоколу огляду речей та документів, які стосуються надання ОСОБА_12 доступу до його електронної пошти у мережі Інтернет, сукупністю інших доказів.
Необґрунтованими є посилання захисника на те, що суд мотивував свої висновки, пославшись на неналежні докази. Так, показання потерпілих щодо обставин, за яких засуджений переконував їх передати йому грошові кошти, не є показаннями з чужих слів, тому обгрунтовано визнані судом допустимими доказами. Також суд обгрунтовано послався як на докази вини ОСОБА_5 на аудіозапис розмов засудженого з потерпілими ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , його переписку з останнім в Інтернет-мережі, оскільки доступ до переписки в електронній пошті, мережі WebMoney Keeper та соціальній мережі «ВКонтакте», а також до аудіорозмов обвинуваченого та ОСОБА_14 і ОСОБА_12 було добровільно передано самими потерпілими шляхом надання органам досудового розслідування своїх комп`ютерів та телефонів. Таким чином, зазначені докази є допустимими, законними та не становлять таємниці приватного життя обвинуваченого, а також є підтвердженням спілкування між потерпілими та ОСОБА_5 і містять важливі відомості щодо кримінальних правопорушень.

Доводи захисника про неправильну правову оцінку дій засудженого, які одночасно були кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 3 ст. 190 КК України, є безпідставними. Як установлено судом, ОСОБА_5 , переконуючи потерпілих передати йому гроші без реального наміру їх повертати, протягом тривалого періоду часу діяв з єдиною метою заволодіти грошовими коштами потерпілих шляхом обману у найбільш можливому розмірі, що свідчить про продовжуваність кримінального правопорушення. При цьому умисел щодо заволодіння грошовими коштами потерпілих не був конкретизований часом або сумою коштів.

Ретельно перевірялися судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження доводизахисника про те, що суд вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, та про нечітке формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті. Мотиви на спростування доводів захисника докладно викладені в ухвалі апеляційного суду.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд залишив поза увагою цивільно-правовий характер відносин між потерпілими й ОСОБА_5 , що потягло необгрунтоване засудження останнього за кримінальні правопорушення, безпідставні. Так, суд правильно звернув увагу, що докази у справі свідчать про те, що засуджений, позичаючи у потерпілих значні суми грошей, не маючи реальних доходів та можливості їх повернути, надавав потерпілим розписки лише з метою надання вигляду їх відносинам цивільно-правового характеру й уникнення у подальшому кримінальної відповідальності за шахрайські дії.

Таким чином, дії засудженого ОСОБА_5 обгрунтованокваліфіковано за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України. Підстав вважати, що діям засудженого надано неправильну юридичну оцінку, немає.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 419 КПК України належним чином проаналізував доводи поданої захисником ОСОБА_7 апеляційної скарги, дав вичерпні відповіді на всі його доводи і обґрунтовано залишив апеляційну скаргу без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і винести законні та обґрунтовані рішення щодо ОСОБА_5 , не встановлено.

Судом касаційної інстанції в порядку п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України було зупинено виконання вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2016 року, залишеного без зміни ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2016 року. З набранням законної сили ухвали, постановленої за результатом розгляду кримінального провадження в касаційному порядку, судові рішення щодо ОСОБА_5 підлягають зверненню до виконання.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3