Провадження № 1-кп/243/168/2016
Справа № 243/89/16-к
Справа № 243/788/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2016 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 .

Сторони кримінального провадження:
Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3

Сторона захисту обвинувачений ОСОБА_4

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5

Законний представник обвинуваченого-

представник органу опіки та піклування ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_9 відсутня за заявою про розгляд справи без її участі.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Слов`янська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004106 від 29 листопада 2015 року та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 14 січня 2016 року, об`єднані в суді ухвалою суду від 11 березня 2016 року в одне кримінальне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Слов`янську Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, учня Слов`янського професійного машинобудівного ліцею, раніше судимого 21.11.2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст.ст. 75,76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 09.12.2015 року звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :
28 листопада 2014 року о 18 годині 55 хвилин у ОСОБА_4 , раніше судимого за вчинення корисливого злочину за ст. 185 ч.3 КК України і звільненого під призначеного покарання з випробуванням, який перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна з будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 28 листопада 2014 року приблизно о 19 годині переліз через огорожу до двору будинку АДРЕСА_2 , де знайденим біля вхідних дверей ключем, відчинив двері будинку і з метою крадіжки чужого майна проник до вказаного будинку. Після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, знаходячись у зазначеному житловому будинку, скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, які змогли би запобігти довести його протиправні дії до кінця, повторно, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в сумі 10 гривень, золоту каблучку 583 проби, вагою 4,37 г, вартістю 2012,66 гривень, золоту каблучку 583 проби, вагою 5,47 г, вартістю 2204,37 гривень, золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,34 г, вартістю 617,15 гривень, золоту підвіску «Хрестик» 585 проби, вагою 0,51 г, вартістю 234,88 гривень, срібний хрестик 875 проби, вагою 1,06 г,вартістю 35,17 гривень, годинник-кулон «Zaria» в металевому корпусі жовтого кольору з червоним циферблатом та ланцюжком та з окремою кришкою з часів округлої форми з металу жовтого кольору з червоним каменем усередині, вартістю 291,67 гривень, всього викрав майна на загальну суму 5405,90 гривень. Після чого ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину з таємно викраденим чужим майном, розпорядившись ним на свій розсуд,заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5405,90 гривень.

Крім того, 14 січня 2016 року приблизно о 01 годині ОСОБА_4 знаходився у квартирі АДРЕСА_3 , тобто за місцем проживання потерпілої ОСОБА_9 , де в кімнаті коридору вищевказаної квартири ОСОБА_4 побачив на тумбі мобільний телефон марки «LENOVO» модель «К 900» у корпусі темно-сірого кольору в комплекті з накладкою чорного кольору із полімерного матеріалу. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного мобільного телефону належного ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, протиправно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи, що мобільний телефон належить потерпілій ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю останньої та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон марки «LENOVO» модель «К 900», IMEI: НОМЕР_1 , у корпусі темно-сірого кольору в комплекті з накладкою чорного кольору із полімерного матеріалу, вартість якого становить 3117 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє та картою пам`яті на 16 ГБ, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє. Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3117 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно 28 листопада 2014 року приблизно о 19 години з метою крадіжки чужого майна проник у сусідський будинок АДРЕСА_2 . Знаючи, що у будинку господарка відсутня, він через огорожу переліз у двір вказаного будинку, знайшов біля вхідних дверей ключі, відімкнув двері і увійшов у будинок. Там він із шафи викрав дві золоті каблучки, золотий ланцюжок з хрестиком,срібний хрестик, годинник-кулон на ланцюгу з жовтого металу з камінням червоного кольору та гроші в сумі 10 гривень. З викраденим він таким же чином через вхідні двері вийшов, закрив двері на ключ і поклав цей ключ на теж саме місто, а сам попрямував додому, де викрадене сховав. Наступного дня до нього приїхав оперуповноважений працівник міліції Троян, питав його про крадіжку з будинку сусідки ОСОБА_8 і він віддав викрадене золото, гроші 10 гривень він витратив на цигарки.

14 січня 2016 року вночі вони з друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ходили по домівкам та посівали. Коли в 01 годині вони знаходились в квартирі АДРЕСА_3 , куди їх впустила господарка раніше незнайома ОСОБА_9 , то він в коридорі побачив на тумбочці мобільний телефон марки «LENOVO» модель «К 900» у корпусі темно-сірого кольору в комплекті з накладкою чорного кольору із полімерного матеріалу. Він вирішив викрасти цей мобільний телефон. Так як ОСОБА_9 пішла до іншої кімнати, а хлопці за ним не спостерігали, то він непомітно взяв з тумбочки цей мобільний телефон, тобто таємно його викрав , поклавши в кишеню надітої на ньому куртки, та вони разом з друзями пішли з цієї квартири. Мобільний телефон він взяв собі, відніс додому. А наступного дня він хотів цей мобільний телефон повернути потерпілій, взяв його з собою на роботу, він 15 січня 2016 року підробляв грузив дрова, та коли їхав в машині з дровами, то його в районі селища Миколаївка затримали працівники кримінальної міліції і вилучили в нього викрадений мобільний телефон. Навіщо він вчиняв ці крадіжки, він і сам не розуміє, дуже про це шкодує.

На підтвердження встановлених судом обставин і доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України, судом досліджені такі докази.

Так, потерпіла ОСОБА_8 показала, що 28 листопада 2014 року після 20 години, повернувшись додому за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вона виявила, що в будинку були відсутні належній їй прикраси: золота каблучка 583 проби, вагою 4,37 г, вартістю 2012,66 гривень, золота каблучка 583 проби, вагою 5,47 г, вартістю 2204,37 гривень, золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,34 г, вартістю 617,15 гривень, золота підвіска «Хрестик» 585 проби, вагою 0,51 г, вартістю 234,88 гривень, срібний хрестик 875 проби, вагою 1,06 г,вартістю 35,17 гривень, годинник-кулон «Zaria» в металевому корпусі жовтого кольору з червоним циферблатом та ланцюжком та з окремою кришкою з часів округлої форми з металу жовтого кольору з червоним каменем усередині, вартістю 291,67 гривень, та грошові кошти в сумі 10 гривень, які лежали у шкатулці у спальній кімнаті. В той день був сніг і вона по слідам відразу ж побачила, що до її двору проникли через паркан з сусіднього двору, де живе товариш її сина ОСОБА_13 . Про крадіжку належного їй майна вона заявила в міліцію. Під час досудового слідства їй стало відомо, що крадіжку з її будинку вчинив саме ОСОБА_4 , який знав де лежить ключ від будинку і знав розташування речей в будинку, так як неодноразово бував у них в гостях.

Згідно протоколу огляду місця події від 29 листопада 2014 року у подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 , виявлені сліди на снігу, які ведуть від вхідної двері будинку до паркану сусіднього подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де проживає обвинувачений ОСОБА_4 . Сліди зламу дверей та вікон у будинку відсутні, у зальній кімнаті в будинку у шафі з поличками відкриті дверці, зі слів потерпілої, саме на цих поличках у шафі вона зберігала у шкатулочці золоті прикраси, які були викрадені.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 та протоколу огляду від 29 листопада 2014 року у приміщенні кабінету Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області по вулиці Леніна, 30 у місті Слов`янську, обвинуваченим добровільно були видані викрадені ним з будинку ОСОБА_8 наступні речі: в округлій колбі з пластику прозорого кольору зі з`єднаннями посередині з червоного кольору були вилучені та оглянуті каблучка з металу жовтого кольору 583 проби діаметром 18 мм, каблучка з металу жовтого кольору 583 проби діаметром 21 мм, цільний ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 37,7 см, хрестик з металу срібного кольору, хрестик з металу жовтого кольору, годинник-кулон «Zaria» в металевому корпусі жовтого кольору з червоним циферблатом та ланцюжком з металу жовтого кольору розділеним на три фрагменти 31,5 см, 30 см та 13,5 см та окрема кришка з часів округлої форми з металу жовтого кольору з червоним каменем усередині, предмет, схожий на втулку для налаштування годинника з металу жовтого кольору.

Вказані предмети: каблучки, ланцюжки, хрестики, годинник-кулон і інші , були оглянуті за участю спеціаліста зважені, що підтверджується протоколом огляду від 19.12.2014 року.

Згідно висновку товарознавчої експертизи майна від 19 грудня 2014 року ринкова вартість вилученого у ОСОБА_4 та оглянутого майна становить: золота каблучка 583 проби, вагою 4,37 г 2012,66 гривень, золота каблучка 583 проби, вагою 5,47 г 2204,37 гривень, золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,34 г- 617,15 гривень, золота підвіска «Хрестик» 585 проби, вагою 0,51 г 234,88 гривень, срібний хрестик 875 проби, вагою 1,06 г 35,17 гривень, всього 5104,23 гривень. Ринкова вартість годинника-кулона «Zaria» в металевому корпусі жовтого кольору з червоним циферблатом та ланцюжком, окремо кришка з часів округлої форми з металу жовтого кольору з червоним каменем становить 291,67 гривень. Ринкова вартість всього зазначеного майна станом на 28 листопада 2014 року складала 5395 гривень без ПДВ.

Вищезазначені предмети: золота каблучка чоловіча, золота каблучка жіноча, золотий хрестик, срібний хрестик, золотий ланцюжок, жіночий годинник-кулон та окремо кришка з часів округлої форми з каменем були пред`явлені серед інших подібних для впізнання потерпілій ОСОБА_8 і впізнані останньою як їй належні та викрадені з її будинку АДРЕСА_2 28 листопада 2014 року, що підтверджується протоколами пред`явлення речей для впізнання від 24 грудня 2014 року

( у кількості семи протоколів ).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.12 2015 року ОСОБА_4 на місці показав і розповів, як він 28 листопада 2014 року з подвір`я свого будинку АДРЕСА_1 переліз через паркан у подвір`я сусідки ОСОБА_8 та проник у її будинок АДРЕСА_2 , відчинивши замок ключем, показавши на місце у веранді де він цей ключ знайшов , а також у приміщенні будинку вказав на кімнату та на шафу для речей, з полиці якої він викрав золоті та срібні вироби та годинник-кулон, що належать ОСОБА_8 .

Зазначені ОСОБА_4 обставини повністю узгоджуються з протоколом огляду місця події, показаннями потерпілої ОСОБА_8 та іншими наведеними вище доказами, що у сукупності приводить суд до висновку, що вказану крадіжку майна ОСОБА_8 вчинив саме ОСОБА_4 .

За фактом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 від 14 січня 2016 року:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що вночі з 13 на 14 січня 2016 року вони з друзями ОСОБА_15 та ОСОБА_16 посівали, ходили по домівкам,поздоровляли людей зі святом. Коли після 01 години вони всі втрьох вийшли з квартири жінки у будинку АДРЕСА_4 , що в районі залізничного вокзалу, то по дорозі їм ОСОБА_4 показав мобільний телефон «LENOVO» модель «К 900» у корпусі темно-сірого кольору в комплекті з накладкою чорного кольору із полімерного матеріалу. Сам ОСОБА_4 не заперечував і вони зрозуміли, що він викрав цей мобільний телефон з квартири АДРЕСА_5 у вказаному будинку. Він відразу ж сказав ОСОБА_4 , щоб той повернув мобільний телефон власниці, але ОСОБА_4 пішов від них додому з викраденим. Тоді вони повернулися до потерпілої ОСОБА_9 і розповіли, що вони не причетні до крадіжки її мобільного телефону і що його викрав самостійно ОСОБА_4 .

Згідно протоколу огляду місця події від 14.01.2016 року за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_9 у квартирі АДРЕСА_3 було оглянуто приміщення коридору, в якому зліва від входу вдовж стіни знаходиться шафа та тумбочка, на якій, зі слів потерпілої, знаходився її мобільний телефон марки «LENOVO» модель «К 900» у корпусі темно-сірого кольору в комплекті з накладкою чорного кольору із полімерного матеріалу, та який в неї 14 січня 2016 року о 01 годині було викрадено невідомою особою.

Свідок ОСОБА_17 показав, що як старший слідчий Слов`янського відділення поліції він 14 січня 2016 року приблизно о 18 годині був в слідчий групі, коли у відділ поліції оперативні співпрацівники доставили затриманого ОСОБА_4 , в якого було вилучено сенсорний мобільний телефон «LENOVO» модель «К 900» у корпусі темно-сірого кольору в комплекті з накладкою чорного кольору із полімерного матеріалу. Він складав протокол огляду цього мобільного телефону і ОСОБА_4 не заперечував, що він викрав цей мобільний телефон у жінки в квартирі, де вони з друзями посівали, в районі залізничного вокзалу.

З протоколу огляду від 14 січня 2016 року вбачається, що в службовому кабінеті № 306 Слов`янського відділення поліції у присутності пойнятих у ОСОБА_4 , який за його заявою добровільно видав, був оглянути виданий останнім, який дістав з кишені надітою на ньому куртки, мобільний телефон у чохлі з гуми чорного кольору, марка мобільного телефону«LENOVO» модель «К 900», IMEI: НОМЕР_1 , у корпусі темно-сірого кольору в комплекті з накладкою чорного кольору із полімерного матеріалу, який зі слів ОСОБА_4 він таємно викрав з квартири.

Згідно паспорту та товарного чеку № 4574 , наданих потерпілою ОСОБА_9 , нею 22.04.2014 року був придбаний за 7931,12 гривень ( з урахуванням ПДВ, карток, комплексного пакету і т.д.) мобільний телефон марки«LENOVO» модель «К 900», IMEI: НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи ринкова вартість вилученого у ОСОБА_4 і належного потерпілій ОСОБА_9 мобільного телефону марки«LENOVO» модель «К 900», IMEI: НОМЕР_1 , у корпусі темно-сірого кольору в комплекті з накладкою чорного кольору із полімерного матеріалу, станом на 14 січня 2016 року становить 3717 гривень без ПДВ.

Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 889 від 22 грудня 2015 року ОСОБА_4 , 1998 року народження, під час вчинення кримінального правопорушення будь-яким хронічним психічним захворюванням , тимчасовим розладом душевної діяльності або слабоумством не страждав. Він є психічно здоровим, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потім під час проведення досудового слідства у ОСОБА_4 розвилося посттравматичний стресовий розлад з психотичними симптомами, з приводу чого він лікувався стаціонарно у психіатричній лікарні. Під час вчинення правопорушення ОСОБА_4 у тимчасово хворобливому стані не знаходився. На теперішній час він ознак психічного захворювання не виявляє. Із перенесеного хворобливого стану він вийшов. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_4 за своїм психічним станом здоров`я погрози для себе та оточуючих не виявляє, соціально безпечним він не є.

Допитана в судовому засіданні лікар-психіатр КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня міста Слов`янська» ОСОБА_18 показала, що спостерігала за хворим ОСОБА_4 , який після перенесеного стресу у травні 2014 року, коли на його очах під артобстрілом, загинули люди, лікувався стаціонарно у психіатричній лікарні з 05.12.2014 року по 17.01.2015 року з діагнозом: посттравматичний стресовий розлад, галлюцинаторний синдром. З 26.01.2015 року по 13.03.2015 року ОСОБА_4 також перебував на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні з діагнозом: гострий поліморфний психічний розлад з симптомами шизофренії. З 29.03.2015 року по 20.05.2015 року ОСОБА_4 знову перебував на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні у зв`язку із наявною психосимптоматикою у вигляді галлюцинаторних розладів. Після лікування у ОСОБА_4 відсутня психосимптоматика, галлюцинаторно-бредових розладів немає. Його захворювання мало хвильообразний характер, тому він і знаходився на лікуванні періодично. ОСОБА_4 вийшов із хворобливого стану. У зв`язку із вчиненням ним кримінальних правопорушень, його було доставлено на судово-психіатричну експертизу, якою визначено, що він не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, аналізуючи усі досліджені судом докази у їх сукупності, оцінюючи їх з точки зору достатності і взаємозв`язку, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло та заст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майн ( крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 185 ч.3, 185 ч.2 КК України, суд враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України, ст. 185 ч.3 КК України - є тяжким злочином, а ст. 185 ч.2 КК України є злочином середньої тяжкості. Суд також враховує особу винного, який є неповнолітнім, виховується в сім`ї з матір`ю та бабкою, він є учнем Слов`янського професійного машинобудівельного ліцею, де характеризується позитивно. За місцем мешкання він також характеризується з позитивної сторони.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

ОСОБА_4 є особою раніше судимою вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2013 року за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.ст. 75,76,104 КК України його було звільнено від відбування цього покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк два роки.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 09 грудня 2015 року ОСОБА_4 було звільнено від відбування призначеного вказаним вироком суду покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Вказана ухвала набрала законної сили 17 грудня 2015 року та в установленому законом порядку не скасована.

За цим кримінальним провадженням ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 11 грудня 2015 року за ст. 185 ч.3 КК України і 28 січня 2016 року за ст. 185 ч.2 КК України.

Відповідно до приписів п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71,72 КК України.

Однак, якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання ( ч.1 ст. 78 КК ), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

Отже, у даному випадку правила статей 71,72 КК України при призначенні ОСОБА_4 покарання не застосовується.

З урахуванням всіх обставин, суд приходить до висновку, що необхідне і достатнє покарання ОСОБА_4 для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, слід призначити у виді позбавлення волі.

Підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст.ст. 75,104 КК України, відсутні.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання: за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки і три місяці; за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу його затримання і поміщення через ІТУ міста Слов`янська до Артемівського СІ-6 УДПтС України в Донецькій області для подальшого направлення до місця позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2016 року щодо ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Після набрання вироком суду законної сили надати дозвіл працівникам Слов`янського ВП Краматорського ВП Національної поліції України на затримання засудженого ОСОБА_4 і поміщення його через ІТУ міста Слов`янська до Артемівського СІ-6 УДПтС України в Донецькій області для подальшого направлення до місця позбавлення волі.

Речові докази по справі: золоту каблучку 583 проби, вагою 4,37 г, золоту каблучку 583 проби, вагою 5,47 г, золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,34 г, золоту підвіску «Хрестик» 585 проби, вагою 0,51 г, срібний хрестик 875 проби, вагою 1,06 г, годинник-кулон «Zaria» в металевому корпусі жовтого кольору з червоним циферблатом та ланцюжком та з окремою кришкою з часів округлої форми з металу жовтого кольору з червоним каменем усередині, повернути законному володільцю ОСОБА_8 , а мобільний телефон марки «LENOVO» модель «К 900», IMEI: НОМЕР_1 , у корпусі темно-сірого кольору в комплекті з накладкою чорного кольору із полімерного матеріалу, повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: