АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1381/16 Справа № 200/8902/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2016 року про повернення ОСОБА_6 клопотання про зарахування йому судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська прийняти та розглянути по суті його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми кримінального процесуального законодавства, оскільки положеннями ст. 537 ч.1 п.13 КПК України регулюється питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання, у випадках, передбачених ст. 74 ч. ч. 2,3 КК України, а не ст. 72 КК України.

Зазначає, що в новій редакції ст. 72 КК України не встановлено жодних обмежень щодо вибору суду, до якого подається клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, тому, зважаючи на рішення Конституційного Суду України № 6-зп від 25 листопада 1997 року та № 9-зп від 25 грудня 1997 року, із зазначеним клопотанням можна звертатись до будь-якого суду першої інстанції з урахуванням територіальної підсудності за безпосередньої участі особи, щодо якої подається таке клопотання та його захисника.

Також вказує, що судом першої інстанції було порушено його конституційні права, оскільки судом було прийнято рішення без його участі та участі його захисника, що на його думку повинно тягнути скасування ухвали та додатково посилається і на те, що на даний час починаючи з 05 вересня 2014 року відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська він перебуває в ДСІЗО задля участі у касаційній стадії судового процесу, у який входить також ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та процес відновлення строків подання касаційної скарги.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2016 року засудженому ОСОБА_6 було повернуто клопотання про зарахування йому судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Рішення суду обґрунтовано тим, що оскільки заявлене клопотання порушує питання про фактичне звільнення засудженого від відбування частини покарання в зв`язку із перерахунком його строків, дане клопотання має розглядатися судом, визначеним ст. 539 ч.2 п.2 КПК України, і не може вирішуватися Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, а тому клопотання засудженого ОСОБА_6 підлягає поверненню заявнику.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська розглянути по суті його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання згідно Закону України № 838 - YІІІ від 26 листопада 2015 року; захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_6 ; думку прокурора ОСОБА_7 про залишення апеляційної скарги ОСОБА_6 без задоволення, а ухвали суду без зміни; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки про повернення ОСОБА_6 клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання суд першої інстанції обґрунтував тим, що вказане клопотання не підлягає розгляду Бабушкинським районним судом м. Дніпропетровська.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

При надходженні до суду клопотань про зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі суди повинні забезпечити точне та неухильне дотримання законодавства та керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, зазначеним вище Законом України № 838 YІІІ від 26 листопада 2015 року, Законом України «Про попереднє ув`язнення», міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 YІІІ від 26 листопада 2015 року не врегульованим залишилось питання про те, яким саме судом повинно проводитися зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, обвинувальний вирок щодо якої набрав законної сили а покарання не відбуто повністю, про що обґрунтовано зазначено судом в ухвалі про повернення клопотання засудженому ОСОБА_6 .

У відповідності до ст. 9 ч. 6 КПК України у випадку, коли положення КПК не регулюють питання кримінального провадження передбачено застосування загальних засад кримінального провадження, визначених статтею 7 ч. 1 КПК України.

Виходячи з зазначених загальних засад кримінального провадження суд першої інстанції обґрунтовано при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 керувався положеннями статті 539 ч. 2 п. 2 КПК України, відповідно до якої клопотання (подання) про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Сам Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 YІІІ від 26 листопада 2015 року, як зазначено у ст. 2 Прикінцевих положень стосується саме осіб, щодо який на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Та обставина, що Закон України № 838 YІІІ від 26 листопада 2015 року не передбачив та не вніс зміни до КПК України щодо підсудності, порядку та процедури розгляду клопотань про застосування зазначеного Закону, якраз і дає суду підстави виходячи з положень ст. 7, 9 КПК України застосовувати положення ст. 539 ч. 2 п. 2 КПК України, при розгляді клопотань про застосування ЗУ № 838 YІІІ від 26 листопада 2015 року хоча нею, як обґрунтовано зазначив засуджений ОСОБА_6 прямо і не передбачено розгляд клопотань про ст. 72 КК України.

Як убачається з наданих матеріалів, вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2011 року щодо ОСОБА_6 , за яким ОСОБА_6 наразі відбуває покарання набрав законної сили 28 серпня 2011 року.

З цього часу усі питання щодо ОСОБА_6 , які стосуються виконання вироку повинні вирішуватися згідно з територіальною підсудністю, на даний час передбаченою ст. 539 КПК України в ред. 2012 року.

Саме виходячи з положень зазначеної норми закону, суд і прийшов до висновку про те, що Бабущкінський районний суд м. Дніпропетровська не є тим судом, який має розглядати клопотання ОСОБА_6 та зазначив, що його клопотання має розглядати ся судом , визначеним ст. 539 ч. 2 п. 2 КПК України.

Колегія судів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Застосування судом першої інстанції положень ст. 539 ч. 2 п. 2 КПК України у даному випадку є обґрунтованим та вмотивованим, оскільки в установі за місцем виконання вироку перебуває особова справа засудженої особи, в якій зазначено початок та кінець строку покарання, маються копії усіх рішень суду у разі застосування щодо засудженої особи Закону України «Про амністію» чи положень ст. ст. 81, 82 КК України, що мають значення для правильного та швидкого вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку та зарахуванням строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання згідно з ЗУ № 838 Y111 від 26 листопада 2015 року.

Не суперечить рішення суду першої інстанції і рішенням Конституційного Суду України від № 6-зп від 25 листопада 1997 року та № 9-зп від 25 грудня 1997 року, № 6-зп від 25 листопада 1997 року та № 9-зп від 25 грудня 1997 року, на які посилається у своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 .

Виходячи з наведеного є необґрунтованими доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про те, що саме Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська повинен розглядати його клопотання.

Не було порушено і права засудженого ОСОБА_6 на безпосередню фактичну участь у судових справах, передбачену рішенням Конституційного Суду України № 9 рп/2012 від 12 квітня 2012 року та положень ст. 10 КПК України, статей 8, 24, 64, 68, 129 Конституції України, статей 2, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 3,6,14 Конвенції.

Суд першої інстанції не приймав рішення по суті клопотання засудженого ОСОБА_6 і зазначене рішення суду не перешкоджає ОСОБА_6 звернутися з тим же, повернутим йому судом клопотанням до уповноваженого суду.

Крім того, та обставина, що суд повернув клопотання без виклику засудженого та його захисника не потягло за собою неповноту судового розгляду та не порушило права засудженого на захист, оскільки суд першої інстанції не приступав до розгляду клопотання засудженого, не входив в обговорення питання, що стосується застосування положень ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, чинним законодавством передбачено право суду у певних випадках приймати рішення без виклику заявників, які у відповідності до положень ст. 395 ч. 3 КПК України мають право оскаржувати прийняті без їх виклику рішення у передбачений законом строк, який обчислюється для такої особи з дня отримання нею копії судового рішення.

За таких обставин, доводи засудженого ОСОБА_6 про те, що суд порушив принцип публічності та позбавив його права прийняти участь у судовому засіданні при розгляді його клопотання є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про те, що суд послався в своїй ухвалі на Закон № 842 - YІІІ, який регулює інші правовідносини ніж ті, що стосуються попереднього ув`язнення то вони є слушними, однак, як убачається з тексту ухвали, суд привів повну назву Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, виходячи з чого у відповідності до положень ст. 379 КПК України суд наділений правом виправити описку як за власною ініціативою, так і за заявою учасника кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, підстав для скасування ухвали суду та для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає, тому його апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2016 року про повернення ОСОБА_6 клопотання про зарахування йому судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: