АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1116/16 Справа № 175/2548/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2016 року про накладення арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_8 , представника заявника адвоката ОСОБА_6 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 .

Не погодившись з постановленим рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та необґрунтовану і відмовити у задоволенні клопотань слідчого та ОСОБА_10 про арешт майна. Зазначає, що в ухвалі слідчого судді не наведено будь-яких доказів реальності існування ризиків втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть зашкодити у подальшому відшкодуванні шкоди, завданої потерпілій та призвести до того, що речовий доказ не буде збережено до вирішення кримінального провадження по суті. Крім того, вказує на те, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не пред`явлено підозри, а розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків належним чином не визначено.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2016 року частково задоволено клопотання слідчого Дніпропетровського районного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_11 та клопотання ОСОБА_10 про арешт майна, а саме автомобіля марки Mercedes Benz ML 350 Blue TEC 4matik w166 wdc1660241A138529 за номерним знаком НОМЕР_1 , 2013 року випуску, з забороною відчуження вказаного автомобіля.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що вказаний автомобіль має значення для всебічного, повного проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, є речовим доказом у кримінальному провадженні, задля збереження якого, накладення арешту та заборони на відчуження є необхідним.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора та представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, перевіривши надані і матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Доводи представника заявника, викладені в апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Крім того, відповідно до ст. 10. ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Колегією суддів встановлено, що в СУ Дніпропетровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000955 від 13 квітня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

17 серпня 2016 року в межах вказаного кримінального провадження слідчий та потерпіла звернулися з клопотаннями про накладення арешту майно, а саме, автомобіль марки Mercedes - Benz ML 350 д.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску.

Постановою слідчого від 21 липня 2016 року автомобіль марки Mercedes - Benz ML 350 д.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску визнаний речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя клопотання потерпілої задовольнив, а клопотання слідчого - частково.

Розглядаючи зазначені клопотання, слідчий суддя діяв у відповідності до вимог ст.173 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано, врахувавши наявні у кримінальному провадженні докази, дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, оскільки воно відповідає критеріям ст.98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні та має значення для встановлення обставин скоєння зазначеного кримінального правопорушення.

Крім того, матеріали кримінального провадження містять цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди на загальну суму 1 394 595 гривень.

Доводи представника заявника про те, що жодній особі у зазначеному кримінальному провадженні не пред`явлено підозри, колегія суддів не бере до уваги, оскільки арешт майна, яке відповідає критеріям, визначеним п.4 ч.2 ст.167 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначений автомобіль із забороною його відчуження, з метою забезпечення збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), що не суперечить вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на автомобіль, слідчим суддею були дотримані положення ст.ст.131, 170-173 КПК України, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою, істотних порушень вимог КПК України при її постановлені допущено не було, підстав вважати що на зазначений автомобіль необґрунтовано накладено арешт - немає, тому апеляційну скаргу представника заявника адвоката ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2016 року про накладення арешту на автомобіль марки Mercedes Benz ML 350 Blue TEC 4matik w166 wdc1660241A138529 за номерним знаком НОМЕР_1 , 2013 року випуску, з забороною відчуження вказаного автомобіля залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду :

____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4