АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/93/16-к Номер провадження 11-кп/786/388/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.309
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

З секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000036 за обвинувальним актом з угодою про визнання винуватості стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого: 21.08.2015 року Варвинським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 185 КК України

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

встановила:

До апеляційного суду Полтавської області звернувся прокурор у кримінальному провадженні прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , який у поданій апеляційній скарзі прохає скасувати ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000036 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Вказує, що місцевий суд не обґрунтував та не мотивував свої доводи, що визначені в угоді про визнання винуватості вид та міра покарання не відповідають особі обвинуваченого, при цьому, не взявши до уваги обставини, що пом`якшують покарання та зазначивши як підставу для свого рішення лише наявність у обвинуваченого попередніх судимостей.

Інші учасники кримінального провадження ухвалу не оскаржували.

Оскаржуваною ухвалою від 14 березня 2016 року в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 19 лютого 2016 року між прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , та обвинуваченим ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000036 від 10 лютого 2016 року відмовлено. Кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, міркування прокурора ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 22.02.2016 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, та угода про визнання винуватості, укладена 19.02.2016 року між останнім та прокурором.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

В жовтні 2015 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_7 на території ферми в с. Скибенці Чорнухинського району виявив дикоростучу рослину коноплі і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання зірвав вказану рослину коноплі, приніс до себе додому, де відділив від стебла рослини коноплі гілки та листя.

22.01.2016 року під час санкціонованого обшуку господарства за місцем його проживання працівниками поліції було виявлено та вилучено чотири стебла зеленого кольору зовні схожих на рослини коноплі та 9 стебел зеленого кольору схожих на рослини коноплі, два фрагменти полімерних пляшок із слідами нашарування речовини зеленого кольору, подрібнена речовина зеленого кольору схожа на коноплю, два паперові згортки в яких знаходиться насіння зеленого кольору, зовні схожих на насіння коноплі, сім паперових згортків в яких знаходиться подрібнені рослини зеленого кольору.

Згідно висновку експерта №164 від 05.02.2016 року надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є канабісом, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 114,615 грам.

Речовина коричневого кольору з характерним запахом, нашарована на наданих предметах для дослідження, містить особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,081 грам.

Дії ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

19.02.2016 року між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_7 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні цього злочину, а саме у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначене покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.

Як видно з оскаржуваної ухвали, місцевий суд дійшов висновку про невідповідність укладеної угоди вимогам пунктів 1 та 2 вищезазначеної норми Закону, вказавши, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливого злочину до покарання у виді громадських робіт, а тому узгоджений вид покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі суперечить КК України та інтересам суспільства, оскільки за своїм видом та розміром воно не відповідає особі обвинуваченого.

З огляду на вказане, місцевий суд дійшов висновку, що при узгодженні сторонами угоди не враховано обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, тобто, обставини, що впливають на розмір покарання.

Перевіряючи доводи апеляції, колегія суддів не розглядає та не надає оцінку ухвалі суду в частині відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, оскільки ухвала місцевого суду в цій частині з огляду на положення статей 394 та 474 КПК України оскарженню не підлягає і таке питання в апеляційній скарзі не ставиться.

Водночас, суд помилково повернув прокурору матеріали провадження для продовження досудового розслідування, оскільки в матеріалах справи наявний затверджений обвинувальний акт, який відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КК України може бути повернений, лише у випадку якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, на що не вказав у своїй ухвалі суд першої інстанції, отже підстави для продовження досудового розслідування в загальному порядку відсутні. Згідно з долученими до обвинувального акта реєстром, під час досудового розслідування були зібрані відповідні докази.
Виходячи з наведеного покликаючись на положення ч.7 ст.474 КПК України, у даному випадку суд мав призначити судовий розгляд у суді першої інстанції, на що обґрунтовано покликається у апеляційній скарзі прокурор.

Оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, а місцевий суд всупереч вимогам п.5 ч.3 ст.314 КПК України не призначив судовий розгляд на підставі обвинувального акту, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. . 404, 405, 407 КПК України , колегія суддів ,-

У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000036 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження разом з обвинувальним актом повернути до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4