УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/2504/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
адвоката: ОСОБА_7
підозрюваного: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого з ОВС відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно ОСОБА_8 ,
Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Полтава, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме на:
- будинок АДРЕСА_2 , із забороною розпоряджатись таким майном.
- будинок АДРЕСА_3 (тип майна нежитлова будівля, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороно розпоряджатись таким майном.
- будинок АДРЕСА_4 , із забороною розпоряджатись таким майном.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що досудовим слідством ОСОБА_8 пред`явлена обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження вважав за необхідне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки вважає, що слідчий суддя не врахував, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України є необгрунтованою. Судове рішення постановлено без надання оцінки наявності визначених процесуальним законом правових підстав для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, в тому числі достатності доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.
Органом досудового розслідування не надано доказів, що ОСОБА_8 мав якісь обмеження щодо представництва від іменні юридичної особи, а тому він не може нести кримінальну відповідальність за дії директора ПОСП «Іванківське» - ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки є підстави для арешту майна, яке належить підозрюваному, значимість його для досудового розслідування, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України та наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частинами третьою - шостою ст. 170 КПК України визначається перелік осіб, на майно яких може бути накладено арешт, а також підстави для накладання арешту на майно у кожному конкретному випадку визначеному в пунктах 1 - 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: