Єдиний унікальний номер 219/5409/16-к
Номер провадження 11-сс/775/249/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Донецького гарнізону ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000185 від 06 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали, до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернувся прокурор військової прокуратури Донецького гарнізону з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході обшуку будівлі відділу прикордонної служби м. Бахмут Донецької області за адресою: АДРЕСА_1 , у кімнаті № НОМЕР_1 , в якій тимчасово мешкає перший заступник начальника відділу прикордонної служби ОСОБА_5 . В ході обшуку були вилучені грошові кошти загальною сумою 31200 грн., які належать ОСОБА_5 ..

В клопотанні слідчий вказав, що службові особи з числа військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: начальник ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 , начальник 2-го відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , начальник 3-го відділення інспекторів прикордонної служби ВПС» ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_9 , інспектор прикордонної служби 2 категорії 4 відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 , інспектор прикордонної служби 3 категорії 4 відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_11 , молодший інспектор прикордонної служби 1-ї категорії 2 відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_12 та інші не встановлені на даний час слідством особи, діючи умисно, спільно, налагодили злочинну схему систематичного одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від водіїв та осіб, які перетинають лінію зіткнення з тимчасово непідконтрольною територією України через контрольний пост «Майорськ» (надалі КрП «Майорськ»), за сприяння у позачерговому проїзді на тимчасово непідконтрольну територію і у зворотному напрямку та перевезення товарів чи продуктів харчування понад встановлених норм в порушення вимог Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Згідно розробленої злочинної схеми незаконного збагачення військовослужбовці ВПС «Бахмут», заступаючи на зміну та перебуваючи на службі у прикордонному наряді на КрП «Майорськ», повинні були за винагороду у вигляді грошових коштів сприяти особам, які виявили на це бажання , у безперешкодному проїзді через КрП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на тимчасово непідконтрольну територію і у зворотному напрямку, що полягало в організації позачергового проїзду через даний пункт особам, які надали за це неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, а також у наданні водіям транспортних засобів, які надали неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, дозволу на перевезення товарів чи продуктів харчування понад встановлених норм в порушення вимог Тимчасового порядку.

При цьому сума неправомірної вигоди складала від 200 до 400 грн., в залежності від транспортного засобу, який перетинав лінію зіткнення в тому чи іншому напрямку через КрП «Майорськ».

Одержані у такий спосіб грошові кошти неправомірну вигоду, по закінченню кожної зміни доставлялися у м. Бахмут, де вони в подальшому розподілялися між усіма учасниками групи.

В ході обшуку будівлі відділу прикордонної служби м. Бахмут Донецької області за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено з 22-00 год. 31 травня по 05-45 год. 1 червня 2016 року у кімнаті № 1, де тимчасово мешкає перший заступник начальника відділу прикордонної служби ОСОБА_13 , у шафі спального примішення виявлені грошові кошти купюрами номіналом 100, 200 та 500 гривень, загальною сумою 31200 гривень та паспорт на ім`я ОСОБА_13 .

Орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, оскільки в нього є всі підстави вважати, що майно вилучене під час огляду місця події має значення для подальшого досудового розслідування та необхідне для подальшого детального огляду, призначення відповідних перевірок.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Донецького гарнізону про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_14 .

На ухвалу слідчого судді від ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки вона постановлена з порушенням норм діючого законодавства. Зазначає, що, на його думку, на час накладення арешту на майно він не був підозрюваним, обвинуваченим або третьою особою у кримінальному провадженні.

Заявник ОСОБА_13 до апеляційного суд не з`явився, про день та час розгляду його апеляційної скарги повідомлений належним чином. Прокурор до апеляційного суду не з`явився, надав заяву про розгляд судового матеріалу в його відсутність.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно задовольнив клопотання прокурора про арешт майна, пославшись у своїй ухвалі на відповідні норми КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України (з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження встановлено, що постановою прокурора військової прокуратури Донецького гарнізону ОСОБА_6 від 01 червня 2016 року зазначене тимчасово вилучене у ОСОБА_5 майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000185 від 06 квітня 2016 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України. Вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про арешт майна, оскільки останнім доведена сукупність підстав вважати, що майно, вилучене у ОСОБА_5 , містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_5 на час ухвалення рішення про накладення арешту на його майно будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає безпідставними. Відповідно до норм ч. 3 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Донецького гарнізону ОСОБА_6 про арешт майна ОСОБА_5 , а саме грошових коштів загальною сумою 31200 грн. залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді