Справа № 340/614/15-к
Провадження № 11-кп/779/142/2016
Категорія ч.2 ст.191 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Косівського районного суду від 13.01.2016 року кримінальне провадження № 0000006 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криворівня, жителя АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, за участю прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криворівня, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, генерального директора ТзОВ Смерека сервіс
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 КК України ( далі КК ) та ч.1 ст.366 КК та призначено покарання :

за ч.2 ст.191 КК - два роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на 2 ( два ) роки;

за ч.1 ст.366 КК - один рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на 1 ( один ) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання - два роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на 2 ( два ) роки.

Згідно ст.75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 ( один ) рік.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК на ОСОБА_6 покладено такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду злочини вчинено за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 , будучи засновником та одночасно обіймаючи посаду генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю Смерека сервіс, пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих обов`язків, будучи службовою особою, яка відповідно до пункту 11.3 Статусу ТзОВ, затвердженого загальними зборами учасників товариства 12 липня 2009 року, діє від імені Товариства в межах своєї компетенції й має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства та затверджує підписами всі документи фінансового, матеріального, майнового, розрахункового та кредитного характеру, які є основою бухгалтерських записів, в тому числі угоди, зобов`язання, звіти та баланси, 23.09.2013 року уклав з головою Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області ОСОБА_8 договір №12/08 з проведення ремонту дороги в присілку Площі села Дземброня Бистрецької сільської ради вартістю виконання робіт 57 000 гривень. Відповідно до умов договору Бистрецькою сільською радою 2 жовтня 2013 року та 12 грудня 2013 року через Управління державної казначейської служби у Верховинському районі на розрахунковий рахунок ТзОВ Смерека сервіс було проведено авансові платежі в розмірі 30% від суми договору, тобто 17 100 гривень, на придбання матеріалів для ремонту вищевказаної дороги. Проте ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягли у протиправному збагачені, перераховані на придбання матеріалів для ремонту дороги кошти 3 жовтня 2013 року та 13 грудня 2013 року розтратив, використавши їх у власних цілях, не пов`язаних з виконанням взятих на ТзОВ Смерека сервіс зобов`язань з проведення робіт по ремонту вищевказаної дороги.

У результаті неправомірних дій ОСОБА_6 вказані роботи станом на травень 2015 року виконаними не були, чим заподіяно майнову шкоду бюджету Бистрецької сільської ради на суму 17 100 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи службовою особою та перебуваючи на посаді генерального директора ТзОВ Смерека сервіс, вчинив службове підроблення документів для приховування вчиненого ним вищевказаного злочину, а саме склав та видав 24 грудня 2013 року підписаний ним й посвідчений відтиском мастичної печатки ТзОВ Смерека сервіс завідомо неправдивий офіційний документ Акт форми КБ-2в, приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2013 року по ремонту дороги в присілку Площі Бистрецької сільської ради на загальну суму 17 100 грн., при тому, що ці роботи станом на травень 2015 року виконаними не були.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок в частині засудження його за ч.2 ст.191 КК незаконним та необґрунтованим, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і суперечать нормам закону. Зазначає, що були грубо порушені його права, оскільки його притягнуто до кримінальної відповідальності за порушення ТзОВ Смерека сервіс своїх господарських зобов`язань. Вказує, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи та дав невірну юридичну оцінку його діям.

Просить вирок суду скасувати, закрити кримінальне провадження за ч.2 ст.191 КК, ухвалити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК та призначити мінімальне покарання у виді штрафу.

У засіданні апеляційного суду:

- обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та пояснив, що не вчиняв злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК, за який його засуджено необґрунтовано, оскільки між його підприємством та Бистрецькою сільською радою існували цивільно-правові відносини, коштів він не розтратив, а роботи по ремонту дороги були виконані його товариством у травні 2015 року. Не заперечив свою винуватість у вчиненні службового підроблення;

- захисник ОСОБА_9 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, посилаючись на неповноту та однобічність досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та безпідставне засудження її підзахисного за ч.2 ст.191 КК;

- прокурор вважає вирок законним та обґрунтованим, а надані в судовому засіданні стороною обвинувачення докази належними, допустимими та достовірними;

- представник потерпілого підтримав доводи апеляційної скарги та заявив, що діями ОСОБА_6 матеріальної шкоди Бистрецькій сільській раді заподіяно не було.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , з`ясувавши обставини кримінального провадження, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, представника потерпілого про скасування вироку в частині засудження ОСОБА_6 за ч.2 ст.191 КК, прокурора про залишення вироку без зміни, обговоривши мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Суд першої інстанції даних вимог закону дотримався у повній мірі та прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні службового підроблення не оспорюється у апеляційній скарзі обвинуваченим, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з таких підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що 23 вересня 2013 року між ТзОВ Смерека сервіс, генеральним директором якого є обвинувачений ОСОБА_6 , та Бистрецькою сільською радою Верховинського району було укладено договір з проведення ремонту дороги в присілку Площі с. Дземброня.

Даними платіжних доручень №256 від 26.09.2013 року та №242 від 2 грудня 2013 року підтверджено, що через Управління державної казначейської служби у Верховинському районі на розрахунковий рахунок ТзОВ Смерека сервіс було проведено авансові платежі в сумах відповідно 2570 грн. та 14530 грн. для придбання матеріалів для ремонту дороги.

Дані обставини підтвердили також свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Сам обвинувачений як у суді першої інстанції, так і в засіданні апеляційного суду підтвердив, що перераховані кошти в сумі 17100 грн. були використані ТзОВ Смерека сервіс не на придбання матеріалів для проведення ремонтних робіт дороги, а спрямовані товариством на сплату платежів до бюджету.

Крім цього, з метою приховання вчинення неправомірних дій щодо розтрати чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем ОСОБА_6 склав та видав 24.12.2013 року підписаний ним й посвідчений відтиском печатки ТзОВ Смерека сервіс завідомо неправдивий документ Акт № 1 форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт по ремонту дороги присілку Площі Бистрецької сільської ради, який міститься в матеріалах провадження і досліджений судом. Даними, що містяться в цьому акті, підтверджено, що у грудні 2013 року на ремонт дороги ТзОВ Смерека сервіс було використано 17100 грн., хоча насправді роботи з ремонту дороги у даний період не проводилися.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх матеріалів кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_6 вчинив розтрату чужого майна шляхом зловживання службовим становищем та кваліфікував його дії в цій частині за ч.2 ст.191 КК.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до ст.65 КК в повній мірі врахував тяжкість вчинених злочинів, особу винного, та обставини, що пом`якшують покарання. Зокрема :щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику по місцю проживання та відшкодування заподіяної шкоди.

Вказані обставини послужили підставою для звільнення ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК .

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що у даному випадку мали місце цивільно-правові відносини, оскільки це спростовано матеріалами кримінального провадження. Та обставина, що ремонт дороги був проведений у травні 2015 року, і на яку посилається обвинувачений у апеляційній скарзі, свідчить тільки про відшкодування таким чином ТзОВ Смерека сервіс заподіяної Бистрецькій сільській раді Верховинського району шкоди. Крім того, ремонтні роботи проведені після неодноразових звернень Бистрецької сільської ради, про що свідчать листи від 06.08.2014 року, від 22 січня та 9 лютого 2015 року.

З огляду на наведене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку в

частині засудження ОСОБА_6 за ч.2 ст.191 КК, закриття провадження, а також пом`якшення покарання, призначеного за ч.1 ст.366 КК, про що йдеться в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Косівського районного суду від 13 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4