АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/275/16 Справа № 191/653/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, який зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , не маючого судимості,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст.309 КК України

на ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0002191 від 16 грудня 2015 року, якою продовжено щодо ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 діб, тобто до 15:00 годин 11 березня 2016 року

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,
в присутності:

підозрюваного ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року було задоволено клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо ОСОБА_6 та останньому продовжено строк тримання під вартою на 30 діб, тобто до 15:00 годин 11 березня 2016 року.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Також суд послався на тяжкість інкримінованих злочинів, та на те, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням строків досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі, яка подана в установлений строк:

підозрюваний ОСОБА_6 вважає, що ухвала суперечить практиці Європейського суду з прав людини, оскільки висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується лише на тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Поряд з цим, ОСОБА_6 зазначає, що слідчий суддя в ухвалі необґрунтовано послався на наявність в нього судимостей, та вказує, що він на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» був звільнений від відбування покарання, що, на його думку, відповідно до ч. 5 ст. 88 КК України вважається погашенням судимості.

Також, на переконання підозрюваного, висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України, є безпідставними, оскільки його поведінка свідчить про те, що він полегшив та прискорив роботу органів досудового розслідування.

Крім цього, ОСОБА_6 вважає, що слідчий суддя при ухваленні оскаржуваного рішення залишив поза увагою пом`якшуючі обставини, зокрема те, що він має постійне місце проживання, неповнолітню дитину, постійну роботу, матір похилого віку, яка потребує його моральної та матеріальної підтримки, наявність позитивної характеристики з місця проживання, активне сприяння розкриттю злочинів.

Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати щодо нього домашній арешт.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який вважає ухвалу законною, доводи підозрюваного ОСОБА_6 , який просив скасувати ухвалу, постановити нову, якою обрати щодо нього домашній арешт, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, та думку осіб в судовому засіданні, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять, надані сторонами кримінального провадження, докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що 16 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002191 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

18.12.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у тому, що він придбав та носив при собі з метою переміщення 40 патронів калібру 7.62 мм., які були вилучені за місцем його мешкання 16.12.2015 року.

Слідчий Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року вказане клопотання було задоволено, щодо ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 15:00 годин 11 березня 2016 року.

Як видно з матеріалів провадження, суд, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вивчив матеріали кримінального провадження, дослідив відповідні документи, вислухав думку учасників процесу, та мотивуючи прийняте рішення, вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не закінчено та не отримані усі докази, вимоги ст. 290 КПК України не виконані, а у зв`язку з існуванням обґрунтованих ризиків, існує вірогідність перешкоджання підозрюваним закінченню досудового розслідування у визначені строки.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про вагомість та законність підстав для продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Поряд з цим, посилання підозрюваного на практику Європейського суду з прав людини колегія вважає недоречними, оскільки висновки слідчого судді в його ухвалі ґрунтуються не тільки на тяжкості вчинених злочинів, як це вважає підозрюваний, але і на відомостях, встановлених під час повно досліджених матеріалів кримінального провадження, які безпосередньо наведені в ухвалі.

Доводи ОСОБА_6 , що він на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», був звільнений від відбування покарання, в зв`язку з чим, відповідно до ч. 5 ст. 88 КК України у нього погашена судимість, і тому суд повинен був належним чином врахувати дану обставину як одну із підстав для заміни обраного запобіжного заходу на менш суворий, не ґрунтується на вимогах закону, остільки суд повинен враховувати не тільки дані щодо відсутності судимості у підозрюваного, але й дослідити наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України, з урахуванням тяжкості та характеру інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, а також зібраних доказів в їх сукупності.
Тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи підозрюваного та такими що спростовується наявними доказами, врахованими під час розгляду клопотання слідчого судом першої інстанції, яким суд в ухвалі надав відповідну оцінку.
Посилання підозрюваного в своїй скарзі на відомості про його особу, позитивні характеристики, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та матері похилого віку, які на думку ОСОБА_6 не були враховані судом першої інстанції, але мають суттєве значення при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу щодо нього, колегія суддів вважає недоречними та не настільки вагомими, бо вказані відомості, з врахуванням тяжкості підозри, та реальної наявності ризиків, на які послався суд, не може слугувати підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Разом з тим, колегія вважає за необхідне зазначити, що активне сприяння розкриттю злочину дійсно є обставиною пом`якшуючою покарання, але не може саме по собі бути підставою при вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу.

Із тексту ухвали суду вбачається, що вона є належно обґрунтованою та вмотивованою.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів, за результатами перевірки матеріалів провадження, не встановлено.

Отже вказана ухвала є законною, і такою що не підлягає скасуванню, а будь-яких підстав для задоволенні апеляційної скарги підозрюваного, - не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою до 15 години 11 березня 2016 року , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4