Єдиний унікальний номер 234/8487/16-к
Номер провадження 11-сс/775/228/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду від 27.05.2016 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 303 КК України у кримінальному провадженні №0000246,-

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового слідства ОСОБА_7 пред`явлено підозру.в тому, що в період з січня 2016 року по 26 травня 2016 року, більш точного часу під час розслідування не встановлено, він діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб, за попередньою змовою, з невстановленими в ході розслідування особами, спонукаючи та залучаючи до надання сексуальних послуг з метою отримання прибутку осіб жіночої статі, вчинив дії по забезпеченню заняття проституцією іншими особами, сексуальних послуг, особам чоловічої статі, з метою отримання прибутку.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 27.05.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обрано останньому запобіжний захід у виді домашнього арешту. Покладено на ОСОБА_7 додаткові обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Вказана ухвала слідчого судді мотивована тим, що, погоджуючись з обґрунтованістю підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, на думку слідчого судді, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду від 27.05.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням йому застави у розмірі 80 ( вісімдесяти) мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Краматорського міського суду без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено з матеріалів справи, зазначені вимоги закону слідчим суддею першої інстанції дотримані.

Із клопотання та долучених до нього додатків встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Разом з тим, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді або суду, слідчий суддя правильно застосував запобіжний захід у виді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно можливості ОСОБА_7 впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні та перешкоджати досудовому розслідуванню і судовому розгляду кримінального провадження, як на підставу для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються доказами.

На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 184, 186, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність постійного місця проживання, раніше не судимий, обрав підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків згідно ст. 194 КПК України.

Посилання прокурора, що активні слідчі дії по кримінальному провадженню не проводились з 25 березня 2016 року до 26 травня 2016 року, у зв`язку з чим ще не встановлені всі докази по справі, не ґрунтуються на вимогах закону оскільки, згідно з вимоги ст. 214 КПК України, досудове розлідування починається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Порушень норм КПК України, які б стали підставою для скасування постанови слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 194, 309, 310, 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 27 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: