Справа № 750/3191/16-к
Провадження № 1-кп/750/326/16

У Х В А Л А
про повернення обвинувального акта прокурору

30 серпня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова
в складі головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001379 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.08.2016 року до Деснянського районного суду м.Чернігова з Апеляційного суду Чернігівської області надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

09.08.2016 року ухвалою судді призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважала, що можливо призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він відповідає вимогам закону, а крім того зазначила, що ОСОБА_5 була надана заява про те, що він розуміє українську мову та не потребує перекладу обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що підтримав потерпілий.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки при проведенні досудового розслідування було порушено ст.29 КПК України, так як ОСОБА_5 є громадянином Республіки Білорусь і володіє російською та білоруською мовою, але не розуміє українську мову, що стосується юридичної термінології та обставин, які викладені у підозрі, у зв`язку з чим було порушено право обвинуваченого на захист. Щодо заяви ОСОБА_5 , на яку послалась прокурор, захисник зазначила, що у ній вказано про те, що ОСОБА_5 може розуміти прокурора та слідчого, а не зміст документів щодо юридичної термінології. Особливо зазначила, що ОСОБА_5 не може зрозуміти зміст підозри та протоколу огляду місця події, який викладено не тільки українською мовою, а ще й нерозбірливим почерком, у зв`язку з чим просила повернути обвинувальний акт прокурору для його перекладу, а також перекладу реєстру матеріалів досудового розслідування, на російську або білоруську мову, з чим погодився обвинувачений.

У ст.20 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст.29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Згідно ст.42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 були надані копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які були складені державною мовою, а не мовою, якою ОСОБА_5 володіє, внаслідок чого під час досудового розслідування було порушено право обвинуваченого ОСОБА_5 на захист, які відповідно не можуть бути усунені під час підготовчого судового засідання.

Водночас, пунктом а частини третьої статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У п.1 ч.3 ст.42 КПК України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту а п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі Камасінскі проти Австрії, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту а п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі Пелісьє та Сассі проти Франції, п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі Матточіа проти Італії, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, враховуючи зміст ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 25.07.2016 року, яку суд розцінює, як вказівку на те, що при складенні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування були допущені істотні порушення вимог КПК України, а тому приходить до висновку, що у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291,314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, прокурору Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1