АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №636/1719/15-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/918/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.286 КК України
УХВАЛА
Іменем України
26 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29.10.2015р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Чугуєва Харківської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 08.04.2003р. Чугуївським міським судом за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком - 1 рік;

- 09.02.2004р. Чугуївським міським судом за ст.185 ч.2 та ч.3, ст.186 ч.2, ст.187 ч.2, ст.188 ч.2, ст.289 ч.3 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 15.10.2008р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ст.ст.70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

засуджений за ч.2 ст.289 КК України до 6(шести) років позбавлення волі без конфіскації.

Поряд з цим, вирішені питання з речовими доказами та процесуальними витратами в порядку ст.ст.100, 124 КПК України та розв`язаний цивільний позов потерпілого.

Згідно вироку, ОСОБА_8 в ніч з 23 на 24 серпня 2014 року, точного часу в ході досудового та судового слідства не встановлено, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою власного збагачення, наперед знаючи про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться мопед марки «ZN150T-9 150 куб.» чорного кольору, вартістю 5847грн. 27коп., який належить ОСОБА_9 , проник на територію вказаного домоволодіння, яке огороджено парканом з вхідними воротами, та переконавшись, що його злочинні дії є непомітними для сторонніх осіб, діючи умисно, повторно, вилучив вказаний транспортний засіб шляхом зняття з підставки та встановив контроль над ним. Після чого, протиправно, всупереч волі власника, за допомогою штовхання фізичною силою, шляхом кочення коліс, викотив вказаний транспортний засіб з території домоволодіння. У зв`язку з тим, що ключів від замку запалювання транспортного засобу, мопеду марки «ZN150T-9 150 куб.», ОСОБА_8 не мав, то він реалізуючи свій злочинний умисел зірвав вказаний замок та шляхом з`єднання електронних дротів запалювання завів транспортний засіб та поїхав на ньому до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де розпорядився їм на власний розсуд. Тим самим, спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 5847грн. 27коп.

Обвинувачений у поданій апеляції просить вирок суду скасувати, а провадження закрити відповідно закрити із-за відсутності доказів. Так, цей апелянт вказує на те, що висновки суду не підтверджуються доказами, а також посилається на неповноту судового розгляду.

Вислухав доповідь головуючого, заслухавши сторону захисту в підтримку поданої апеляції при якій обвинувачений просив призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, з`ясувавши позицію прокурора, який вважав рішення районного суду правомірним, дослідивши доводи і перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.3 а.с.24-26) не дивлячись на невизнання своєї вини ОСОБА_8 , його вина у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України, його вина за встановленими обставинами підтверджується наступними дослідженими у суді першої інстанції доказами.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді дав показання проте, що він 24.08.2014р. вранці побачив, що відсутній у дворі мопед і повідомив міліцію. Потім чув від людей з міста, що обвинувачений разом з ОСОБА_10 каталися на викраденому перекрашеному мопеді, після чого продали. На думку потерпілого, його мопедом незаконно заволодів саме обвинувачений, оскільки він є чоловіком його доньки, неодноразово бував у потерпілого дома, знав як відкрити ворота та де взяти ключі, ворота відкривалися лише з внутрішньої сторони, ключі були заховані і про місце схову знали лише родичі та обвинувачений, як чоловік його доньки, наступного дня потерпілий бачив, що ворота були відкриті саме ключами. Окрім того обвинуваченого знав пес, який охороняв подвір`я та в ніч коли пропав мопед не лаяв. В теперішній час мопед повернуто, але він не придатний для експлуатації, оскільки потребує ремонту.

Мати обвинуваченого ОСОБА_11 допитана в суді в якості свідка показала, що обвинувачений в ніч, коли у потерпілого пропав мопед дома не ночував.

Сестра обвинуваченого ОСОБА_12 суду дала такі покази згідно яких обвинувачений посварився з дружиною та мешкав у своїх батьків. В ніч з 23 на 24 серпня 2014 року, ОСОБА_8 дома не ночував.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 пояснив суду, що знає обвинуваченого вже протягом тривалого часу, вони товаришували. За декілька днів до зникнення мопеда, свідок цікавився у обвинуваченого, чи не продає хтось мопед. 24.08.2014р. йому зателефонував ОСОБА_8 , запропонував продати мопед, пізніше приїхав на ньому до свідка додому. Свідок знайшов покупця, потім зустрівся з ОСОБА_8 на ж/д станції та разом поїхали до с. Введенка, де зустрілися з ОСОБА_13 , який зателефонував покупцю та свідок поїхав до с. Єсхар, через деякий час вони повернулися разом з покупцем, який оглянув транспортний засіб та купив його за 2000грн. Обвинувачений в цей час знаходився в с. Введенка. Частину грошей свідок віддав обвинуваченому, іншу зайняв для того, щоб викупити ноутбук. Також свідок додав, що 23.08.2014р., спочатку був дома, а потім поїхав до м. Харкова святкувати і повернувся наступного дня.

ОСОБА_13 в судовому засіданні дав свідчення, що наприкінці літа 2014 року, точніше він не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_10 та запропонував придбати мопед. Свідок зв`язався по телефону з ОСОБА_14 , потім зв`язалися з ОСОБА_15 і останній попросив приїхати за ним. Свідок та ОСОБА_14 приїхали до с. Єсхар, забрали ОСОБА_15 та потім поїхали до с. Введенка, при цьому в с. Покровка у них зламалася машина. Свідок зателефонував ОСОБА_10 і той на мопеді приїхав до с. Покровка, після чого ОСОБА_10 з ОСОБА_15 здійснили угоду купівлі-продажу мопеда, ОСОБА_10 забрав гроші та пішов на маршрутне таксі. Свідка та ОСОБА_14 відбуксували на зламаній машині до с. Введенка, там свідка чекав ОСОБА_8 , який цікавався продажею мопеду та тим, куди дівся ОСОБА_10 . Після чого свідок показав ОСОБА_8 дорогу на електричку, це відбувалося приблизно о 21год 30хв. вечора.

З показань свідка ОСОБА_15 , даних суду випливає, що його тітка попросила купити мопед племіннику. Приблизно через тиждень йому зателефонували та запропонували в с. Єсхар купити скутер, після чого приїхали за свідком на машині, яка потім зламалася в с. Покровка. Через деякий час під`їхали обвинувачений з якимось хлопцем на скутері і показали його. ОСОБА_8 пояснив, що це його мопед, запевнив, що не крадений, але зі зламаним замком запалювання. ОСОБА_15 оглянув транспортний засіб та купив його за 2000грн.

Наведені вище докази узгоджуються як між собою, так і з іншими вказаними у вироку доказами, що повністю спростовує апеляційні доводи обвинуваченого, оскільки без сумніву вказують на винуватість ОСОБА_8 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, що вірно кваліфіковане судом за ч.2 ст. 289 КК України.

Отже, колегією суддів встановлено, що відхилені клопотання обвинуваченого про допит певних осіб не може мати істотного значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення з урахуванням кількості узгоджених між собою доказів наведених у вироку суду.

Звідси, колегія суддів вважає, що відсутня неповнота судового розгляду, а висновки суду повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Таким чином, оскільки спростовані апеляційні доводи обвинуваченого то колегія суддів вважає необхідним апеляцію обвинуваченого залишити без задоволення, вирок суду без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29.10.2015р. відносно ОСОБА_8 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 09.04.2015р по 29.07.2015р. та з 29.10.2015р. по 26.05.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді