ун. № 759/4729/16-к
пр. № 1-кп/759/385/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001882 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.09.2006р. Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185, ст. 104 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненому від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки;

10.03.2009р. Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. З ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

28.11.2012р. Святошинським районним судом м. Києва за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, звільненому з місць розбавлення волі 07.03.2013р. по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 20.02.2016р., приблизно о 17.30год., прибув до кв. АДРЕСА_2 , за місцем проживання своїх знайомих - родини ОСОБА_6 . Під час перебування ОСОБА_5 в указаному помешканні, ОСОБА_3 звернув увагу на мобільний телефон «Bravis Nova», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , яким користувався останній, та вирішив повторно заволодіти вказаним чужим майном шляхом зловживання довірою.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на обернення чужого майна на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_3 приблизно о 23 годині 20.02.2016р. попросив у ОСОБА_5 дозволу скористатися належним йому мобільним телефоном.

Не довідуючись про дійсні наміри ОСОБА_3 та довіряючи останньому, як своєму знайомому, ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон «Bravis Nova», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку спеціаліста становить 1397 грн., в якому знаходились сім-карки операторів мобільного зв`язку «Лайф» та «Київстар», а також знаходилась карта пам`яті «Transcend Micro CD 32 Gb» клас 4, вартість якої згідно висновку спеціаліста становить 211 грн.

Під приводом здійснення телефонної розмови, ОСОБА_3 пішов з належним ОСОБА_5 мобільним телефоном. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 не спостерігав за ним, ОСОБА_3 видалив з мобільного телефону сім-картки, та, залишивши їх в кв АДРЕСА_2 , вийшов на вулицю, після чого з місця вчинення злочину втік.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , з метою обернення чужого майна на свою користь та особистого збагачення, звернувся до свого знайомого ОСОБА_7 , разом з яким прослідував до ломбардного відділення ПТЗТ «Скарбниця», розташованого по пр.Перемоги, 104 в м.Києві. Скориставшись допомогою ОСОБА_7 , який не будучи поінформованим про дійсні наміри щодо вчинення злочину ОСОБА_3 , погодився закласти мобільний телефон «Bravis Nova», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1397 грн., з картою пам`яті «Transcend Micro CD 32 Gb» клас 4, вартістю 211 грн., на власний паспорт громадянина України, отримавши кошти готівкою, які передав ОСОБА_3 , чим завдав ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1608 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

28.03.2016р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України; обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні; шкода завдана кримінальним правопорушенням потерпілому повністю відшкодована; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинений злочин у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Під час судового засідання судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_3 , що він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.
Також, під час судового засідання судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_5 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.
Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Встановлено, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373- 376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому, узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Bravis Nova», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , карту пам`яті «Transcend Micro CD 32 Gb» клас 4, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю ОСОБА_5 .

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: