Справа № 1-54/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2011 року Старосинявський районний суд Хмельницької області

В складі:судді ОСОБА_1 М. М.

при секретарі Гонта Н.І.

з участю прокурора Лютака Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Стара Синява кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобов'язаного, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого, за ч. 3 ст. 185 КК України, -

В с т а н о в и в:

26 лютого 2011 року близько 1 години ОСОБА_2 з метою крадіжки силосу на санях, в які були запряжені двоє коней, приїхав до силосної ями, що знаходиться поблизу с. Мшанець Старосинявського району Хмельницької області і яка належить ВП АФ Прогрес ТОВ Хмільницьке. Переконавшись, що територія силосної ями не охороняється, ОСОБА_2 зламав замок на воротях, заїхав на вказану територію, звідки таємно викрав 580 кг. силосу вартістю 0,35 грн. за кілограм, чим завдав матеріального збитку підприємству на 203 грн., а викрадений силос підсудний завіз до себе додому в с. Бичеву Любарського району Житомирської області.

Підсудний ОСОБА_2 винним себе визнав повністю, не заперечував факт вчинення крадіжки за обставин, як про це вище вказано, щиро розкаявся та показав, що 26.02.2011 р. близько 1 години він на санях з кіньми приїхав в с. Мшанець до території силосної ями, де збив навісні замки на воротях та заїхав на вказану територію, набрав там силосу, після чого поїхав додому в с. Бичеву відпочивати. Наступного дня до нього приїхав директор підприємства ОСОБА_3, та виявив в нього в господарстві викрадений силос, після чого він відвіз викрадений силос назад до силосної ями.

Крім визнання ОСОБА_2 своєї вини, його винність у вчиненні злочину об'єктивно підтверджується зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_4 про те, що він працював завідуючим кормами в ВП АФ Прогрес ТОВ Хмільницьке і коли 26.02.2010 р. близько 7 години прийшов до силосної ями, то виявив, що немає біля 500 кг. силосу, дерев'яний паркан, що частково огороджує яму, був пошкоджений, а навісні замки на воротях були зламані, про що він повідомив керівництво. Також він пояснив, що територія силосної ями не охороняється, огорожа була лише з одного боку, а зі сторони поля можна було безперешкодно потрапити до силосної ями;

- показаннями свідка ОСОБА_3 про те, в останніх числах лютого 2011 року, з силосної ями, яка не охороняється, а лише частково обгороджена парканом, було викрадено біля 500 кг. силосу, про що йому, як керівнику підприємства повідомив ОСОБА_4 Даний силос в подальшому був виявлений в господарстві ОСОБА_2, що в с. Бичева;

- даними протоколу огляду місця події про те, що під час огляду силосної ями, що в с. Мшанець були виявлені сліди крадіжки силосу (а.с. 7);

2

- даними протокол у відтворення обстановки та обставин події із фототаблицями про те, що ОСОБА_2 на місці показав і пояснив за яких обставин він викрав силос із силосної ями (а.с. 33).

Дані фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а тому відповідно до ст. 299 КПК України інші докази в судовому засіданні не досліджувалися.

Під час судового розгляду не здобуто достатніх та об'єктивних доказів про те, що територія силосної ями охороняється та обгороджена забором. Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що зі сторони поля відсутні будь-які перешкоди для вільного доступу до силосної ями, а тому дії підсудного за цим епізодом слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст.185 КК України, виключивши з його обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення крадіжки з проникненням у сховище.

За таких обставин дії підсудного слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом'якшує покарання ОСОБА_2 є його щире каяття та добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_2, позитивну характеристику підсудного за місцем проживання, його майновий стан, та обставини, що пом'якшують покарання.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Запобіжний захід, який обраний ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін, - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі:

силос вагою 580 кг., який належить ВП АФ Прогрес ТОВ Хмільницьке і знаходиться на зберіганні в даному підприємстві - залишити ВП АФ Прогрес ТОВ Хмільницьке;

двокінні дерев'яні сані, які знаходяться на зберіганні в ВП АФ Прогрес ТОВ Хмільницьке - повернути власнику ОСОБА_5 (с. Бичева Любарського району Вінницької області);

двоє коней, які належать ОСОБА_5 і які знаходяться в неї на зберіганні - залишити ОСОБА_5

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

С У Д Д Я: ОСОБА_1