Справа № 555/1370/16-к
Номер провадження 1-кп/555/126/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю прокурораОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В:
30 травня 2016 року приблизно о 18:30 год., ОСОБА_4 , рухаючись за кермом автомобіля марки «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, зокрема на 83 км, поблизу с. Малинськ Березнівського району Рівненської області, був зупинений працівниками поліції роти №4 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП, під час чого в даному транспортному засобі виявлено ручну короткоствольну вогнепальну зброю, зокрема гладкоствольний самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з газового пістолета «SCHMEISSER» моделі " ПГШ 790" серійний номер НОМЕР_2 , калібру 9 mm P.A.R., а також шість пістолетних патронів «SORB» калібру 9мм Р.А., які споряджені снарядами «несмертельної дії», виготовлені з порушенням вимог безпеки, зокрема збільшена кількість порохового заряду, в результаті чого метальні снаряди володіють достатньою вражаючою здатністю, які ОСОБА_4 транспортував без дозволу ОВС України, передбаченого Положенням про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. №292).

Окрім цього, 30 травня 2016 року приблизно о 18:30 год. ОСОБА_4 , рухаючись за кермом автомобіля марки «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, зокрема на 83 км, поблизу с. Малинськ Березнівського району Рівненської області, був зупинений працівниками поліції роти №4 батальйону УППв м. Луцьк ДПП під час чого у даному транспортному засобі виявлено холодну зброю колото-ріжучої дії, виготовленої саморобним способом по типу мисливських ножів загального призначення, якого підозрюваний транспортував без дозволу ОВС України, передбаченого Положенням про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. №292).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1, ч.2 ст.263 КК України, як носіння вогнепальної зброї, боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час підготовчих дій до судового розгляду прокурором ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000245, надано суду угоду укладену між ним та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.263 КК України.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених в обвинувальному акті діяннях , прокурор і підозрюваний погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.2 ст.263 КК України у виді обмеження волі на строк два роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, покласти обов"язки згідно п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесені до злочинів: за ч.1 ст. 263 КК України- тяжкий злочин, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам, за ч.2 ст. 263 КК України- середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1, ч.2 ст. 263 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 липня 2016 року у кримінальному провадженні №0000245, укладену між прокурором Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000245 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 263 КК України, призначивши покарання:

за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч.2 ст. 263 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України обов"язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально- виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з"являтися в ці органи для реєстрації.

Речові докази: ручну короткоствольну вогнепальну зброю, зокрема гладкоствольний самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з газового пістолета «SCHMEISSER» моделі " ПГШ 790" серійний номер НОМЕР_2 , калібру 9 mm P.A.R., а також шість пістолетних патронів «SORB» калібру 9мм Р.А., які споряджені снарядами «несмертельної дії», холодну зброю колото-ріжучої дії, виготовленої саморобним способом по типу мисливських ножів загального призначення- знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3871 гривень 84 коп. витрат на залучення експертів.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1