Справа №583/2420/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/984/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000408 від 19 травня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від «27» вересня 2016 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та проживає в м.Охтирка, учень Охтирського центру ПТО, раніше не засуджувався,

визнаний винним за ст. 185 ч.1 КК України та призначено покарання з застосуванням ст.. 100 ч.1 КК України, у виді 20 годин громадських робіт.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

ВСТАНОВИЛА:
9 травня 2016 року, близько 19 годин, неповнолітній ОСОБА_8 , перебуваючи в м.Охтирка пров. Харківський під час сварки з ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, штовхнув останнього який впав на землю, та залишив його вважаючи, що конфлікт між ними закінчився. Через 10 хвилин ОСОБА_8 повернувся до ОСОБА_9 який продовжував лежати на землі і скориставшись тим, що його дії не помічені сторонніми, таємно з корисливих мотивів викрав у потерпілого барсетку, гроші в сумі 800 гривень, мобільний телефон «Nокія Dua1-130», заподіявши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_8 та правильність юридичної кваліфікації його дій вказує, що суд призначаючи обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді 50 годин громадських робіт вірно застосував вимоги ст. 100 КК України, але при цьому призначаючи покарання нижче за мінімальну межу не застосував до нього вимоги ст. 69 КК України.

Судом під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 були встановлені обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Ці наведені обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу винного давали суду підстави призначити основне покарання нижче від нижчої межі встановленої в санкції ч.1 ст. 185 КК України та застосувати вимоги ст. 69 ч. 1 КК України.

Тому прокурор прохає у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність вирок суду змінити та вважати його засудженим за ч.1 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 ч.1 КК України до 50 годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_8 , його законний представник ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_9 , представник сектору ювенальної превенції відділу превентивної діяльності та служби у справах дітей були належним чином повідомлені про дату та час розгляду кримінального провадження, але в телефонному режимі прохали розглянути справу без їх участі.

Від інших учасників кримінального провадження апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження та зміст апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Судом правильно встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення та зроблено обґрунтований висновок про доведеність винуватості у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку доказах, зокрема показання обвинуваченого в судовому засіданні, в яких він повністю визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення і не заперечував своєї причетності до таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , у зв`язку з чим провадження розглядалось в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України без дослідження інших доказів.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185 КК України є правильною і в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

При призначенні ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 185 КК України, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, який повністю визнав свою вину, а також обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці та призначив покарання з застосуванням ст. 100 ч.1 КК України у виді 50 годин громадських робіт.

Разом із тим, при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді 50 годин громадських робіт з застосуванням ст. 100 ч.1 КК України, суд не звернув уваги на те, що санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від 80 до 240 годин.

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд послався на вимоги ч.1 ст. 100 КК України яка передбачає, що громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від 30 до 120 годин, але не звернув уваги на загальні засади призначення покарання зазначені в ч.3 ст. 65 КК України.

При цьому суд не застосував ст. 69 ч.1 КК України, хоча наведені у вироку обставини вчинення злочину, який відповідно до ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, а також пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці та дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не засуджувався, вину визнав повністю, істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та давали підстави для застосування ст. 69 ч.1 КК України з призначенням покарання нижче від найнижчої межі санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Погоджуючись з мірою покарання призначеної судом, колегія суддів вважає за необхідне у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 407 та п.4 ч.1 ст. 409 КК України вирок суду змінити та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст. 185 КК України до покарання призначеного судом з застосуванням ст. ст. 69 ч.1 та 100 ч.1 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального, кримінально-процесуального закону під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді, які б давали безумовні підстави для скасування вироку щодо ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 вересня 2016 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185 КК України з застосуванням ст. ст. 69 ч.1 та 100 ч.1 КК України до покарання у виді 50 годин громадських робіт.

Врешті вирок Охтирського міськрайонного суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4