Справа № 152/1507/14-к
У Х В А Л А

19 серпня 2014 року Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1 ,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого СВ

Шаргородського

РВ УМВС України

у Вінницькій області ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив:

19.08.2014 року слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що ним розглядаються матеріали кримінального провадження №0000324 від 10.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що ОСОБА_4 , що проживає в АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме в тому, що навесні 2014 року на присадибній ділянці посіяв рослини маку з метою збуту. Після дозрівання рослин маку ОСОБА_4 зрізав та висушив рослини маку для подальшої реалізації. 11.08.2014 року 0 17 годині 03 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи у власному домогосподарстві, збув за грошові кошти в сумі 50 грн. ОСОБА_6 фрагменти стебел та плодів-коробочок рослин маку.

Крім цього, зазначив, що ОСОБА_4 17.08.2014 року, перебуваючи в АДРЕСА_1 , під час проведення оперативної закупівлі повторно збув ОСОБА_6 рослини маку за грошові кошти в сумі 400 грн. Після цього фрагменти рослин маку були вилучені працівниками міліції у ОСОБА_6 .

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , кваліфікуються за ч.2 ст.307 КК України.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання про застосування саме такого виду запобіжного заходу посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Крім того ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, не працює, негативно характеризується, може переховуватися від органів досудового розслудвання та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, при обранні запобіжного заходу просить вирішити питання про застосування застави у розмірі, передбаченому законом, в межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

При розгляді клопотання слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 його підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить задовольнити означене клопотання у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав зазначене клопотання і просить його задовольнити, посилаючись на те, що метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, також, повторно вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України у досить короткий проміжок часу, не працює. Вважає, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти інші злочини, чим перешкоджати кримінальному провадженню. У зв`язку із цим вважає, що є ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому є підстави для застосування саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним вище ризикам. Просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, вирішити питання про застосування застави в порядку, передбаченому КПК України, зокрема, в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, встановити обов`язки у випадку застосування застави, що передбачені в ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 при розгляді клопотання пояснив, що дійсно вчинив два злочини, передбачені ч.2 ст.307 КК України при обставинах, що зазначені в клопотанні слідчого та у повідомленні про підозру від 18.08.2014 року. При цьому повідомив, що він має сім`ю, постійне місце проживання, не має наміру переховуватися від органів досудового слідства та суду. Заперечує щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого королівства»).

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 10.08.2014 року до ЄРДР внесено повідомлення про готування до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (а.п.3).

18.08.2014 року повідомлено про підозру у вчиненні 11.08.2014 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_4 (а.п.6).

18.08.2014 року ОСОБА_4 , допитаний в якості підозрюваного, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у повідомленні про підозру (а.п.36-37).

Крім того, будучи допитаним в якості підозрюваного 18.08.2014 року, ОСОБА_4 повідомив про те, що 17.08.2014 року повторно збув рослини маку за грошові кошти в сумі 400 грн. ОСОБА_6 .

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до ЄРДР внесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України ОСОБА_4 17.08.2014 року (а.п. 39), проте, останнього не повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується протоколами огляду покупця, проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі, огляду грошей для оперативної закупівлі, висновком експерта, поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 17.08.2014 року (а.п.4-5, 7-13, 17, 20-32).

17.08.2014 о 21 годині 40 хвилини ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України.

При судовому розгляді означеного клопотання ОСОБА_4 пояснив, що винуватим себе у пред`явленій підозрі визнає.

Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, і, крім того, 18.08.2014 року до ЄРДР внесено повідомлення про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника (ч.1 ст.193 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; його вік та стан здоров`я; відсутність у підозрюваного місця роботи, наявність постійного місця проживання, сім`ї, позитивну характеристику за місцем проживання.

Оскільки встановлені слідчим суддею обставини свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років; про наявність ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки до ЄРДР 18.08.2014 року внесено повідомлення про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, враховуючи, що підозрюваний не заперечує факту вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем постійного проживання, в силу ст. 89 КК України не судимий, має сім`ю, до складу якої входять дружина ОСОБА_9 та діти ОСОБА_10 і ОСОБА_11 (а.п.33-34), то слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Проте, з аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що можливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим у ст.177 КПК України. При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем постійного проживання, в силу ст. 89 КК України не судимий, має сім`ю, до складу якої входять дружина ОСОБА_9 та діти ОСОБА_10 і ОСОБА_11 (а.п.33-34, 38). Тому, на переконання слідчого судді, запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, встановленим у ст.177 КПК України.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Отже, для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, а також враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем постійного проживання, в силу ст.89 КК України не судимий, має сім`ю, слідчий суддя вважає невиправданим застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та достатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Згідно із ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження… Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців… Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З довідок Клекотинської сільської ради вбачається, що ОСОБА_4 постійно проживає у АДРЕСА_1 , в будинку, що належить його дружині ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.06.2008 року (а.п. 33-34).

Отже, з огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням особи останнього, а також того, що прокурором при розгляді клопотання не доведено недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки прокурором жодними доказами не підтверджено наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, зокрема, у частині необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу. В частині обрання запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, на думку слідчого судді, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який здійснювати щодобово за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали визначити протягом двох місяців починаючи з 20 години 00 хвилин 19 серпня 2014 року до 20 години 00 хвилин 19 жовтня 2014 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці, тобто до 20 години 00 хвилин 19.10.2014 року обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 , прокурора, слідчого судді, суду;

2) цілодобово не залишати місце проживання в будинку АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

3) повідомляти слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 , прокурора, слідчого суддю, суд про зміну місця свого проживання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного до Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області.

Органу внутрішніх справ негайно поставити підозрюваного ОСОБА_4 на облік і повідомити про це слідчому СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 та слідчому судді.

Роз`яснити, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 , мають право протягом строку, на який до нього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1