Справа № 742/287/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/406/2016
Категорія - ч.2 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, останній раз Прилуцьким міськрайонним судом 16 липня 2015 року за ст. 185 ч. 3,71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років та двох місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 16 липня 2015 року і остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття три роки і шість місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 491 грн. 04 коп. витрат на проведення судової експертизи.

Цивільний позов ОСОБА_9 залишено без розгляду.

Як встановлено судом першої інстанції, 3 серпня 2015 року о 20 год. ОСОБА_7 перебуваючи неподалік магазину «Людмила», який розташовано по вул. Гімназичній м. Прилуки разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, маючи намір заволодіти чужим майном, ввівши в оману останнього про необхідність здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном ОСОБА_10 вартістю, згідно висновку експерта 984 грн. 03 коп. та з місця злочину зник, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду.

24 жовтня 2015 року о 16 год. ОСОБА_7 перебуваючи в інтернет-клубі, який розташовано по АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, маючи намір заволодіти чужим майном, ввівши в оману неповнолітнього ОСОБА_11 про необхідність здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном останнього вартістю, згідно висновку експерта 1662 грн. 09 коп. та з місця злочину зник, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання, привівши його у відповідність до санкції ч.2 ст.190 КК України, а саме, до штрафу в межах санкції статті та виконувати його окремо від вироку Прилуцького міськрайонного суду від 16 липня 2015 року або до позбавлення волі на строк не більше трьох років, а остаточно призначити покарання з урахуванням ст.71 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки та два місяці.

Не оспорюючи фактичних обставин справи, зазначає про невідповідність призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки два місяці відповідно до санкції ч.2 ст.190 КК України, яка передбачає альтернативні види покарання у вигляді штрафу, виправні роботи, обмеження волі і позбавлення волі на строк до 3 років. Таким чином, призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк більший трьох років виходить за межі санкції ч.2 ст.190 КК України. З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , а також обставин, що пом`якшують покарання сторона захисту наполягала визначити йому міру покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та виконання двох вироків окремо.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримам апеляційну скаргу та просив її задовольнити з вказаних обставин, думку прокурора, який частково погодився з апеляційною скаргу та просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Проте, вирішуючи питання стосовно призначення міри покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника в частині невідповідності призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і 2 місяці відповідно до санкції ч.2 ст.190 КК України знаходять своє підтвердження.

Так, санкція ч.2 ст.190 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

В порушення даної норми закону судом першої інстанції невірно було призначено покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України у виді 3 років та 2 місяців позбавлення волі, що перевищує максимальне покарання, передбачено санкцією даної статті, у зв`язку з чим вирок суду в частині призначеного покарання підлягає зміні.

Враховуючи пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, обтяжуючу покарання обставину, вчинення злочину щодо малолітнього, особу обвинуваченого, його посередні характеристики, те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, колегія судів вважає за можливе апеляцію захисника ОСОБА_6 задовольнити та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 16 липня 2015 року і остаточно призначити ОСОБА_7 до відбуття три роки і два місяці позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 16 липня 2015 року і остаточно визначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 09 грудня 2015 року по 11 квітня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4