ЄУН 331/1913/16-к
Провадження № 1-кп/331/158/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«12» березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001054 від 03.02.2013 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Туринськ Свердловської області Російської Федерації, громадянина України, який має середню освіту, пенсіонер, сімейний стан одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
03 лютого 2016 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 311 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині вулиці Радянська в напрямку проспекту Леніна, збоку вулиці Гоголя в м. Запоріжжі.

В цей же час, ОСОБА_4 , діючи в якості пішохода, здійснювала перетин проїзної частини вулиці Дзержинського, біля будинку № 52 на перехресті з вулицею Радянською, рухаючись по позначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою нерегульованому пішохідному переходу з права наліво, за ходом руху водія.

Під час руху, на нерегульованому перехресті вулиці Радянської та вилиці Дзержинського, ОСОБА_5 зупинив керований автомобіль, після чого відновив рух з метою виконання маневру правого повороту. Перед виконанням маневру повороту праворуч, водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну здатність виявити нерегульований пішохідний перехід та пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїжджу частину, діючи в порушення вимог п.п. 16.2, 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких,

- 16.2 «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку»;

- 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався в безпеці своїх дій, дорогу пішоходу ОСОБА_4 не надав, а почав виконувати маневр правого повороту, в результаті чого допустив наїзд на останню передньою правою частиною кузова керованого ним автомобіля.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 470 МД від 12.02.2016 року, пішоходу ОСОБА_4 , внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому головки правої плечової кості зі зміщенням кісних фрагментів, що кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечними для життя, але таким, що потягло за собою довготривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. Садна в області голови (більш точна локалізація не вказана) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 106/16 від 19.02.2016 року, в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Mercedes-Benz 311 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією ДТП. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України.

Своїми необережними діями водій ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, що кваліфікується за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинуваченим в судовому засіданні заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою та повним відшкодуванням завданих збитків, про що надав суду письмову заяву про закриття кримінального провадження.

Вказане клопотання підтримане потерпілою.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечує, оскільки вважає, що є достатні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Розглянувши клопотання по суті, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті , не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні дав свою згоду на закриття кримінального провадження за даних нереабілітуючих підстав, повністю погодився з пред`явленим обвинуваченням та визнав свою винуватість у зазначеному діянні, примирився з потерпілою та відшкодував завдані ним збитки.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що позиція обвинуваченого та позиція потерпілої є добровільною та істинною, і під час розгляду провадження в суді потерпіла жодних матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки експертиза була проведена державною установою. Крім того, суду не надано розрахунку про витратні матеріали, які використовувалися при проведенні експертизи.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 284, 286, 288, 314, 372 КПК України, ст. ст. 12, 46 КК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001054 від 03.02.2013 року - закрити.

Речові докази:
-автомобіль «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 та відео реєстратор, які передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 залишити йому за належністю;

-ДВД диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1