АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2348/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту та накладено арешт на належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 20000 доларів США, які вилучено 04.07.2016 р. в ході проведення огляду місця події 04.07.2016 р. в приміщенні службового кабінету № 620 Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Гусовського, 6.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявні підстави вважати, що вказані грошові кошти визнані речовими доказами, мають значення доказів у кримінальному провадженні, та відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вказані грошові кошти.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції власник майна подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, а тому просить скасувати арешт, накладений на належні йому грошові кошти в сумі 20000 доларів США.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що арешт на належні йому грошові кошти слідчим суддею було накладено безпідставно та в супереч ст. 170 КПК України, оскільки він не являється ні підозрюваним, ні обвинуваченим в даному кримінальному провадженні, а також не відноситься до осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи.

Також, власник майна, зазначає про те, що слідчий суддя, в порушення вимог кримінального процесуального закону, накладаючи арешт на вказані грошові кошти, прийшов до помилкового висновку про те, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та жодним чином не обґрунтував відповідність цих грошових коштів критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, відділом з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено 04.07.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001752, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 04.07.2016 р., за наявності добровільної згоди власника приміщення першого заступника військового прокурора ОСОБА_10 , в приміщенні службового кабінету № 620 Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Гусовського, 6, проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 20000 доларів США, які знаходилися в журналі «Новое время» № 30 від 21.08.2015 р. та належать ОСОБА_8 , про що того ж дня було складено протокол огляду місця події.

04.07.2016 р. постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 вилучені грошові кошти в сумі 20000 доларів США визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

05.07.2016 р. старший слідчий в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 20000 доларів США, які були вилучені 04.07.2016 р., в ході проведення огляду місця події в приміщенні службового кабінету № 620 Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Гусовського, 6, посилаючись на те, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані грошові кошти призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, та є предметом кримінального правопорушення, одержані в наслідок вчинення кримінального правопорушення, та відповідають критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, а тому незастосування заборони використання та розпорядження цими активами призведе до необхідності їх повернення особі, у якої вони були вилучені, та тим самим, позбавить можливість орган досудового розслідування використовувати їх в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні та довести вину осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

05.07.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 20000 доларів США, які вилучено 04.07.2016 р. в ході проведення огляду місця події 04.07.2016 р. в приміщенні службового кабінету № 620 Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Гусовського, 6, перелік яких зазначено в протоколі огляду місця події від 04.07.2016 р.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, думку власника майна, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на грошові кошти, в сумі 20000 доларів США, які належать ОСОБА_8 , та які були вилучені в ході проведення огляду 04.07.2016 р. в приміщенні службового кабінету № 620 Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Гусовського, 6, з тих підстав, що вони є речовими доказами в даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення та одержані в наслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність права власності ОСОБА_8 з потребами кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені в ході проведення огляду місця події 04.07.2016 р. грошові кошти можуть бути пошкоджені, зіпсовані, знищені, передані або відчужені, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Тому, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на його майно, оскільки в рамках даного кримінального провадження оскільки він не являється ні підозрюваним, ні обвинуваченим, а також не відноситься до осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, не може прийматися до уваги, оскільки арешт на вказані грошові кошти накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ОСОБА_8 , останнім не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі власника майна ОСОБА_8 обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Посилання власника майна на те, що слідчий суддя, в порушення вимог кримінального процесуального закону, накладаючи арешт на вказані грошові кошти, прийшов до помилкового висновку про те, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та жодним чином не обґрунтував відповідність цих грошових коштів критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального закону України, зокрема ст. 170 КПК України (в редакції від 27.02.2016 р.).
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту та накладено арешт на належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 20000 доларів США, які вилучено 04.07.2016 р. в ході проведення огляду місця події 04.07.2016 р. в приміщенні службового кабінету № 620 Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Гусовського, 6 залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4