Справа № 191/3725/15-к
Провадження № 1-кп/191/63/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого- судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001601 від 05.09.2015 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сурське-Литовське, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

За участю : прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
05 вересня 2015 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин. ОСОБА_3 , знаходячись в дворі домоволодіння АДРЕСА_2 , та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий умисел на спричинення фізичного болю або-легких тілесних ушкоджень, однак при цьому передбачаючи можливість настання від його дій тяжких наслідків, але легковажно розраховуючи на запобігання цих наслідків, діючи із злочинною самовпевненістю, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 правою рукою, зжатою в кулак, один удар в обличчя, від чого ОСОБА_5 впав на колодязь із залізобетонної форми, а потім на бетонне покриття двору, вдарившись головою, лівою тім`яною частиною.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 293 від 21.10.2015 р. при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тяжкої відкритої, проникаючої черепно-мозкової травми, забій головного мозку III ступеня, вдавлений перелом лівої тім`яної кості, гемаррагія в речовину тім`яно-скроневу область головного мозку ліворуч. Стан після операції від 05.09.2015- резекційна трепанація черепа ліворуч в області вдавленого перелому, видалення внутришньо- мозкової і контузійного очагу лівої тім`яної та скроневої долі. Дефект черепа біля 4 см. в діаметрі, твердої мозкової оболонки біля 3 см. в діаметрі. Правостороння геміплегія, геміанестезія, змішана афазія, астенічний, лікворно -гепертензійний синдроми, які відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_3 в ході судового розгляду визнав себе винуватим повністю і показав суду, що 05 вересня 2015 року він, його співмешканка, дитина та сімя ОСОБА_5 відпочивали на ставку. Після вживання спиртних напоїв між ним і ОСОБА_5 виникла сварка, бажаючи її припинити він поїхав до дому. Коли повернувся за місцем свого мешкання, в дворі домоволодіння АДРЕСА_2 його чекав ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Приблизно о 17 годині 00 хвилин у нього виникла сварка з ОСОБА_5 . Він наніс ОСОБА_5 правою рукою, зжатою в кулак, один удар в обличчя, від чого ОСОБА_5 впав на колодязь із залізобетонної форми, а потім на бетонне покриття двору, вдарившись головою і у нього виникли тілесні ушкодження. У скоєному розкаюється, просив строго не карати. Пояснив, що він частково відшкодував шкоду у сумі 1000 грн.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 у тісному зв`язку з доказами, які його викривають- дійшов стійкого внутрішнього переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх з`ясованих обставин в їх сукупності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 та обставини ним скоєного знайшли своє підтвердження в судовому засіданні дослідженими достатніми доказами, а умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися в необережному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень необхідно кваліфікувати за ст.128 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий; за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває ( а.с.30-35 т.2), повністю визнав свою провину, розкаявся у скоєному.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст.50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст.128 КК України.

Відповідно до положень ч.ч.3,5, п.7) ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ст. ст. 99,100, 374,377 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.128 КК України та призначити покарання у вигляді 2 ( двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 ( два) роки .

На підставі п. 2,3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 - не обиралась .

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1