Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кп/644/597/15
ВИРОК

Іменем України

07 квітня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м.Харкова ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0000232, №0001953, №0002742 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кегичівка Кегичівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 17 листопада 2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, -

в скоєнні злочинів за ч.1 ст.122, ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185, за ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2015 року приблизно в 17.30 годин ОСОБА_4 , знаходячись на ринку біля кафе «Лас Вегас» по пр..Московському, 274 в м.Харкові, в процесі конфлікту з ОСОБА_5 , що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, навмисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 були заподіяні синець м`яких тканин періорбітальної області зліва, багатоосколковий перелом лівої акулової кістки зі зміщенням, перелом кісток носа зі зміщенням, що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм спричинення тривалого розладу здоров`я.

23 травня 2015 року близько 11.30 годин ОСОБА_4 , знаходячись в супермаркеті «Клас» по пр..Московському, 295 в м.Харкові, діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливої мети, таємно заволодів належною ТОВ «Компанія Гранд-Маркет» пляшкою текіли «Saura Extra Gold» об`ємом 0,7 літра вартістю 520 грн., яку заховав під футболкою. З вказаною пляшкою ОСОБА_4 пройшов через касову зону, не розплатившись за неї, попрямувавши до виходу із супермаркету та намагався вийти з викраденим майном, але не зміг довести свої протиправні дії до кінця, оскільки перед виходом супермаркету був затриманий працівниками охорони супермаркету.

15 червня 2015 року близько 11 години ОСОБА_4 , знаходячись в супермаркеті «Клас» по пр..Московському, 295 в м.Харкові, діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливої мети, таємно заволодів належною ТОВ «Компанія Гранд-Маркет» пляшкою коньяку «Hennessy» VSOP об`ємом 0,7 літра вартістю 1170 грн., яку заховав під футболкою. З вказаною пляшкою ОСОБА_4 пройшов через касову зону, не розплатившись за неї, попрямувавши до виходу із супермаркету та намагався вийти з викраденим майном, але не зміг довести свої протиправні дії до кінця, оскільки перед виходом супермаркету був затриманий працівниками охорони супермаркету.

11 липня 2015 року приблизно в 15 годин ОСОБА_4 , діючи з умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись біля станції метро «Пролетарська» в м.Харкові, в ході бесіди з ОСОБА_6 , що страждає на слабоумство, попрохав у останнього належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки LG L60i вартістю 1405 грн. подзвонити другу, пообіцявши при цьому одразу після розмови телефон повернути. ОСОБА_4 , не збираючись виконувати обіцяне, скориставшись станом потерпілого, зловживаючи його довірою, заволодів вказаним мобільним телефоном та зник з телефоном у невідомому напрямі, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

22 вересня 2015 року приблизно в 14 годин ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Олія» на ринку ТОВ «Лосево» по пр..Московському, 274 в м.Харкові, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману під приводом зателефонувати взяв у раніше йому знайомої ОСОБА_7 її мобільний телефон марки Nokia 3500 Classik вартістю 224 грн. та скориставшись тим, що ОСОБА_7 відволіклась, заволодів вказаним телефоном, після чого з вказаним телефоном негайно зник з місця скоєння злочину та розпорядився телефоном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочинів за ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185, за ч.2 ст.190 (епізод від 11.07.2015 року щодо потерпілого ОСОБА_6 ) КК України визнав повністю, та дав суду свідчення про обставини скоєння вказаних злочинів, як вони викладені у даному вироку.
За обвинуваченням за ч.1 ст.122 КК України ОСОБА_4 свою вину не визнав. Вказав, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 він не спричиняв, удар йому не наносив, конфлікту з потерпілим не мав. Також посилається на те, що на той час у нього мали місце переломи рук, а тому він не міг спричиняти удари руками.
За обвинуваченням за ч.2 ст.190 КК України за епізодом шахрайських дій у відношенні потерпілої ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав. Пояснив, що попросив у ОСОБА_7 телефон, щоб подзвонити своїй сестрі. Разом з телефоном він відійшов на другу сторону, а коли повернувся, то кіоск, де працювала ОСОБА_7 вже був закритий. Вказав, що телефон він не повернув, так як був неадекватним, умисла на заволодіння телефоном у нього не було.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні злочинів за ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185, за ч.2 ст.190 (епізод від 11.07.2015 року щодо потерпілого ОСОБА_6 ) КК України визнав повністю, у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі щодо обставин злочинів зач.2 ст.15 і ч.2 ст.185 КК України, за ч.2 ст.190 КК України за епізодом від 11.07.2015 року щодо потерпілого ОСОБА_6 , викладених у обвинувальному акті, оскільки фактичні обставини вказаних вчинених злочинів ніким не заперечуються.
Незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України, його винуватість у вчиненні даного злочину підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
- Показаннями потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні про те, що 18.01.2015 року приблизно в 17.30 годин. він разом із ОСОБА_8 на ринку біля станції метро Пролетарська пили пиво, коли до них підійшла жінка, яка попросила налити їй випити. ОСОБА_5 їй відмовив, після чого вона пішла, а через деякий час підійшов ОСОБА_4 , який сказав, що вони образили його дружину. Після цього ОСОБА_4 одів якусь рукавицю на руку і вдарив рукою, на яку була вдягнута рукавиця, ОСОБА_5 в область обличчя зліва. Все це бачив ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_5 вказане місце покинув, а наступного дня поїхав до лікарні, де йому робили операцію, так як у нього мав місце перелом. Вважає, що в рукавиці ОСОБА_4 було щось тяжке.
- Показаннями свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні, якими підтверджуються показання потерпілого ОСОБА_5 . Вказаний свідок особисто бачив, як ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_5 кулаком в обличчя. Через деякий час потерпілий повідомив йому, що потерпілому робили операцію на обличчі із-за отриманих ним пошкоджень.
- Протоколами пред`явлення для впізнання по фотознімкам від 10.02.2015 року, відповідно до яких як потерпілий ОСОБА_5 , так і свідок ОСОБА_8 впізнали на фотознімках ОСОБА_4 як особу, яка умисно нанесла удар рукою потерпілому ОСОБА_5 в обличчя.
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_8 , які на місці вчинення злочину показали і розповіли, як ОСОБА_4 наніс удар рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_5
- Висновком судової медичної експертизи ОСОБА_5 №71-А/15 від 29.01.2015 року, відповідно до якого в зв`язку з подіями 18.01.2015 року у потерпілого ОСОБА_5 мали місце синець м`яких тканин періорбітальної області зліва, багатоосколковий перелом лівої акулової кістки зі зміщенням, перелом кісток носа зі зміщенням, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм спричинення тривалого розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження не могли бути спричинені в результаті падіння з висоти росту потерпілого. Вказані пошкодження утворились від впливу тупих твердих предметів, могли виникнути при обставинах, викладених у постанові слідчого.

Вказані вище докази безспірно свідчать про те, що саме ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_5 удар рукою в область обличчя зліва, в результаті чого останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Посилання ОСОБА_4 на те, що він такий удар потерпілому не наносив, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_8 , який був очевидцем того, що сталося. Їх показання не суперечать об`єктивним судово- медичним даним. Не визнання вини ОСОБА_4 суд розцінює як його бажання уникнути відповідальності за вчинений злочин. Посилання ОСОБА_4 на те, що він не міг вчинити злочин так як у нього були поломані руки, не підтверджені доказами по справі.
Незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України за епізодом від 22.09.2015 року щодо потерпілої ОСОБА_7 , його винуватість у вчиненні даного злочину підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
- Показаннями потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні про те, що 22.09.2015 року приблизно в 14 годин, коли в неї на ринку була черга, до неї підійшов ОСОБА_4 і попросив у неї телефон, щоб подзвонити. Вона дала йому свій телефон. Він взяв телефон і пішов з ним. Потім вона шукала ОСОБА_4 на ринку, але так його і не знайшла. В той день вона була на роботі до 18.45 годин. Пізніше, в другий день, вона бачила ОСОБА_4 , запитувала у нього про свій телефон. ОСОБА_4 їй сказав, що він продав її телефон на другій стороні продавцю кіоску. Телефон їй повернув слідчий.
- Показаннями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що ОСОБА_4 продав їй в кіоску мобільний телефон марки Nokia 3500 за 50 грн. При цьому він сказав, що це його телефон. Сім-карту він забрав з телефону. Через 4-5 днів телефон у неї вилучили працівники міліції.
- Протоколом пред`явлення для впізнання від 20.10.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала у слідчого належний їй мобільний телефон Nokia 3500, яким заволодів ОСОБА_4

- Висновком товарознавчої експертизи №4310 від 17.10.2015 року, відповідно до якого вартість викраденого у ОСОБА_7 телефону складає 224 грн.

Посилання ОСОБА_4 на те, що він вказаний злочин не вчиняв, спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , якому ОСОБА_4 продав викрадений телефон. Вказівки ОСОБА_4 на те, що він не встиг повернути потерпілій телефон, є безпідставними, так як ОСОБА_7 , як вона пояснила, в цей день була на роботі приблизно до 18.45 годин.
3 урахуванням викладеного, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.122, ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185, за ч.2 ст.190 КК України, як:

- умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я;

- закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (епізод щодо потерпілого ОСОБА_6 ), шляхом обману (епізод щодо потерпілої ОСОБА_7 ), вчинене повторно;

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який негативно характеризується дільничим інспектором міліції, перебуває на обліку з синдромом залежності від опіоїдів. Обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових злочинів ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив злочини протягом іспитового строку за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17.11.2014 року, яким він був засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, остаточне покарання ОСОБА_4 суд призначає за правилами, передбаченими в ст.ст.71, 72 КК України.

Речові докази: мобільний телефон LG L60i, пляшку коньяку «Hennessy» VSOP об`ємом 0,7 літра, мобільний телефон Nokia 3500 Classik, слід залишити у володінні потерпілих за належністю; СD диски з відео файлами записів з супермаркету, слід залишити у матеріалах кримінального провадження;

Враховуючи докази про витрати на проведені експертизи, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз 614 грн.04 коп.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.122, ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185, за ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185 КК України 1 рік 6 місяців позбавленні волі;

- за ч.2 ст.190 КК України 2 роки позбавлення волі;

В силу ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17.11.2014 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Речові докази: мобільний телефон LG L60i, пляшку коньяку «Hennessy» VSOP об`ємом 0,7 літра, мобільний телефон Nokia 3500 Classik, - залишити у володінні потерпілих за належністю; СD диски з відео файлами записів з супермаркету, - залишити у матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз 614 грн.04 коп.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: