Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/921/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 364 (165) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000631 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.09.2016 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Гайворон Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, повернуто прокурору Генеральної прокуратури ОСОБА_6

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, тобто у вчиненні зловживання владою, тобто умисного, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для інших фізичних осіб використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, а також службового підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки.
У підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції прийняв рішення повернути обвинувальний акт прокурору,як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5, ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить чіткого формулювання обвинувачення та викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема відсутності конкретних дій державного виконавця по організації та вчинення злочину, його безпосередньої участі в цих діях, а також без встановлення кола осіб учасників виконавчого провадження, залучених до виконавчих дій та знарядь вчинення злочину.
Крім того,в обвинувальному акті в порушення вимог ст. 91 КПК України не зазначено місця вчинення злочину за епізодом обвинувачення ОСОБА_7 ч. 2 за ст. 364 КК України, оскільки не зрозуміло де ж перебував сам ОСОБА_7 , чи в с. Новоградівка Бобринецького району чи за своїм робочим місцем за адресою : АДРЕСА_3 , що, на думку суду, унеможливлює перевірити дотримання прокурором при направленні справи до Бобринецького районного суду Кіровоградської області правил територіальної підсудності даного кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, просить ухвалу районного суду скасувати ув`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апелянт зазначив, що твердження суду про те, що в обвинувальному акті в порушення вимог п. 5 ст. 291 КПК України належним чином не викладено фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не відповідає дійсності, оскільки в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Зокрема, вказує на те, що у обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 364 КК України, вбачається, що обвинувачений в порушення вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», незважаючи на заперечення володільця складів ОСОБА_10 про відсутність у цих приміщеннях майна боржника та представників ПП «Агрохім» щодо законності проведення виконавчих дій, незаконно здійснив опис, арешт та вилучення 521 тонни насіння соняшника та 308 тонн зерна кукурудзи зі складських приміщень розташованих за адресою: АДРЕСА_4 на загальну суму 5 263 700,00 грн.,тобто вчинив зазначені виконавчі дії перебуваючи особисто на території, де розташовані вказані складські приміщення.
Крім того звертає увагу, що відповідно до положень ст.ст. 55, 57 Закону України «Про виконавче провадження» опис майна проводиться виключно за місцем розташування майна боржника та у разі недотримання вказаних вимог вчинення таких виконавчих дій є незаконними.
Разом з тим зазначає, що в обвинувальному акті чітко зазначено час, місце та спосіб вчинення вказаного злочину з посиланням на учасників, які були присутні під час проведення виконавчих дій.
На апеляційну скаргу прокурора захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 подано заперечення, в яких наводячи доводи щодо необґрунтованості апеляції прокурора, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції і просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта та вказано вичерпний перелік відомостей, які обов`язково він повинен містити.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовому кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
Дослідженням матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що висновки суду суперечать фактичним обставинам, оскільки як вбачається з обвинувального акту він містить відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч.2 ст.291 КПК України.
Як слідує зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , прокурором зазначено у даному процесуальному рішенні фактичні обставини кримінальних правопорушень, (час, місце, спосіб та інші обставини), що їх встановлено досудовим розслідуванням, дана відповідна правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на норми закону про кримінальну відповідальність ( ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України). В обвинувальному акті зазначені всі елементи складу злочину по кожному з епізодів, у тому числі: дата, час, місце, спосіб вчинення злочину, обставини вчинення кожного інкримінованого йому діяння.
Що стосується посилання судув обвинувальному акті в порушення вимог ст. 91 КПК України не зазначено місця вчинення злочину за епізодом обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 за ст. 364 КК України, то вони є безпідставними, оскільки як вбачається з обвинувального акта «…. ОСОБА_7 незаконно здійснив опис, арешт та вилучення 521 тонни насіння соняшника та 308 тонн зерна кукурудзи зі складських приміщень розташованих за адресою: АДРЕСА_4 на загальну суму 5 263 700,00 грн...», тобто вчинив зазначені виконавчі дії перебуваючи особисто на території, де розташовані вказані складські приміщення.»
Наведене також підтверджується положеннями ст.ст. 55, 57 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено, що опис майна проводиться виключно за місцем розташування майна боржника та у разі недотримання вказаних вимог вчинення таких виконавчих дій є незаконними.
Надуманими є також твердження суду, що обвинувальний акт виготовлений таким чином, що не можливо з нього встановити формулювання обвинувачення, оскільки з аналізу змісту вказаного документу слідує, що обвинувальний акт, як те і вимагає кримінальний процесуальний закон, містить формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 .
За таких обставин, доводи апеляції прокурора про те, що в обвинувальному акті чітко зазначено час, місце та спосіб вчинення вказаного злочину з посиланням на учасників, які були присутні під час проведення виконавчих дій, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, вказуючи на неконкретність дій державного виконавця по організації та вчиненню злочину, його безпосередньої участі в цих діях, без встановлення кола осіб учасників виконавчого провадження, залучених до виконавчих дій та знарядь вчинення злочину, вийшов за межі тих питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення підлягають встановленню виключно під час судового розгляду шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України без передбачених кримінальним процесуальним законом підстав, а тому апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, який постановив ухвалу в іншому складі суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.09.2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження № 0000631 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України в суді, який постановив ухвалу в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2