№ 1кп/756/231/16
В И Р О К
іменем України
11 жовтня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акту, 19.05.2008, у першій половині дня, у ОСОБА_10 , який перебував за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20, а саме в приміщенні ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою в особливо великих розмірах.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_10 уклав кредитний договір з ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» №599 від 19.05.2008 (далі Договір), відповідно до якого останньому було надано кредит у сумі 295 425 гривень, на придбання автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , під заставу вказаного транспортного засобу із забороною розпорядження придбаним автомобілем без попередньої згоди обтяжувача до виконання ОСОБА_10 своїх зобов`язань по укладеному Договору.
Однак, у листопаді 2011 року, у невстановлений час, ОСОБА_10 без згоди ТОВ «Фінансова команія «Єврокапітал», зустрівся із ОСОБА_11 на станції Гребінка Полтавської області, з метою передачі автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_11 за грошові кошти.
При цьому, ОСОБА_11 передав ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 24 000 доларів США, а ОСОБА_10 , у свою чергу, було надано ОСОБА_11 генеральну довіреність на вказаний автомобіль, видану на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та технічний паспорт, чим здійснено продаж автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Разом з тим, ОСОБА_10 під час продажу вказаного автомобіля, повідомив ОСОБА_11 про те, що автомобіль не має жодних обтяжень.
Таким чином ОСОБА_10 не виконав свої зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал». Повернути майно, яке було предметом застави відмовився.
Крім цього, ОСОБА_10 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, оскільки під час продажу автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , передав ОСОБА_11 завідомо підроблену довіреність з серійним номером РУІ №473725 від 07.11.2008, якою наділив останнього правом розпорядження та використання вказаним автомобілем.
Таким чином, сторона обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив дії спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою в особливо великих розмірах.
Крім того, сторона обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки він вчинив дії спрямовані на використання завідомо підробленого документа.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні ним інкримінованих злочинів не визнав та показав, що у травні 2008 року уклав кредитний договір з ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» (Корпорації «АИС») на грошові кошти з метою придбання транспортного засобу, а саме автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , під заставу вказаного транспортного засобу. Однак, в кінці 2008 року його звільнили з Корпорації «АИС», і він не зміг виконувати зобов`язання. При цьому, ОСОБА_10 показав, що за період коли він мав постійне місце роботи зобов`язання за укладеним кредитним договором виконував. У кінці 2010 року, під`їжджаючи до свого будинку, що за адресою: м. Донецьк, пр. Ілліча, 19, до нього підійшли декілька осіб та представились представниками ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал», пред`явивши при цьому примірник укладеного між ним та вказаною фінансовою компанією кредитного договору. Після чого, ОСОБА_10 показав, що представники ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» пред`явили вимогу про повернення транспортного засобу, який перебував у його користуванні та був предметом застави, у власність ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал», у зв`язку із тим, що умови кредитного договору ним не виконані. Далі ОСОБА_10 показав, що виконав вимоги представників ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» та передав їм вказаний транспортний засіб, про що було складено акт прийому-передач, примірник якого знаходиться за місцем його реєстрації у м. Донецьку, після чого вважав, що його зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» ним виконані. З приводу обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 358 КК України, останній показав, що автомобіль нікому за грошові кошти по генеральному дорученню не передавав, зокрема жодних генеральних доручень на вказаний автомобіль не оформлював та не використовував.
Винність ОСОБА_10 в інкримінованих йому злочинах, сторона обвинувачення обґрунтовувала наступними доказами.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що в кінці 2011 року побачив оголошення про продаж автомобіля «Ауді А6». Після чого, він зателефонував за номером вказаному в оголошенні та домовився про зустріч на станції Гребінка Полтавської області. При цьому, вказаний автомобіль він хотів придбати шляхом оформлення генерального доручення на користування та розпорядження вказаним транспортним засобом, на своє ім`я. Через деякий час, обумовившись про час та місце, він зустрівся з ОСОБА_10 на станції Гребінка Полтавської області де передав ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 24 000 доларів США, а ОСОБА_10 передав йому генеральне доручення на керування та розпорядження автомобілем «Ауді А6» і технічний паспорт на вказаний автомобіль, після чого вони розійшлись. Однак, через деякий час, свідок звернув увагу, що надана ОСОБА_10 довіреність датована 2008 роком, тому ОСОБА_11 вирішив укласти фіктивний договір купівлі-продажу даного автомобіля по вказаному дорученню зі своєю дружиною ОСОБА_12 . Через деякий час, коли його дружина керувала вказаним транспортним засобом її зупинили працівники ДАІ і зазначили, що на вказаний автомобіль накладено арешт. Після чого, свідок подав позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, і даний позов було задоволено, однак рішенням апеляційної інстанції у задоволенні його позову було відмовлено. Далі свідок пояснив, що у 2013 році вказаний автомобіль у нього вилучили за рішенням суду і де на даний час цей автомобіль йому не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показав, що йому, як фахівцю з безпеки по економіці Корпорації «АИС» передали справу про стягнення боргу з ОСОБА_10 . У вказаній справі було рішення суду яким позов ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» до ОСОБА_10 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості задоволено. Виконавши усі необхідні дії для вилучення у ОСОБА_10 автомобіля на який звернуто стягнення вказаним рішенням суду, за адресою реєстрації ОСОБА_10 вказаний автомобіль виявлено не було. Як наслідок, вказаний автомобіль було оголошено в розшук. Далі свідок показав, що у 2013 році у м. Червоний Луч Луганської області було виявлено вказаний автомобіль у ОСОБА_11 , після чого автомобіль було вилучено.
19.05.2008, ОСОБА_10 та ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» уклали кредитний договір №599, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» надає ОСОБА_10 кредит на суму 295 425,00 (двісті дев`яносто п`ять тисяч чотириста двадцять п`ять гривень 00 копійок) для оплати автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який придбається останнім у Корпорації «АИС», згідно договору купівлі продажу №002593 від 06.05.2008, під заставу вказаного транспортного засобу (Том 2, а.с. 14-29).
Згідно розпорядження на переказ кредитних коштів №599 від 30.05.2008, Корпорації «АИС» здійснено переказ грошових коштів за кредитним договором №599 від 19.05.2008 (Том 2, а.с. 30).
Згідно довідок про середню заробітну плату №68 та №69 від 24.04.2016 убачається, що станом на дату укладення кредитного договору №599 від 19.05.2008, ОСОБА_10 працював на посаді директора ІП «АИС-Донецьк» та отримував заробітну плату (Том. 2, а.с. 31-32).
Відповідно до довідок з Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Головного управління в Дніпропетровській області, з ОСОБА_10 у період з 2008 по 2011 рік відрахувань до пенсійного фонду не надходило (Том 5, а.с. 79-81).
Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька, позов ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» до ОСОБА_10 , третя особа: ОСОБА_17 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості задоволено. Вказаним рішенням стягнення звернуто на предмет застави, а саме автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (Том 4, а.с. 75-76).
23.06.2011, постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження на підставі вказаного рішення суду (Том 4, а.с.231).
23.06.2011, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна ОСОБА_10 та оголошення заборони на його відчуження (Том 4, а.с. 245).
04.07.2011, постановою державного виконавця оголошено у розшук автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (Том 4, а.с. 249).
Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна убачається, що на автомобіль «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , накладено приватне обтяження, як на заставу рухомого майна із забороною відчуження (Том № 2, а.с. 34, 35).
Згідно протоколу огляду місця події від 17.10.2013 за місцем мешкання ОСОБА_11 було виявлено та вилучено довіреність від 07.11.2008, зареєстрованої в реєстрі за №1847 (Том 2, а.с.227, 228).
Згідно довіреності від 07.11.2008, особа, зазначена як ОСОБА_10 , уповноважила ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на розпорядження та користування автомобілем «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (Том 3, а.с. 3).
Як убачається із відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_18 останньою довіреність від 07.11.2008 від імені ОСОБА_10 не посвідчувалась (Том 2, а.с. 114).
Згідно копії витягу з реєстру для реєстрації нотаріальних дій, приватним нотаріусом ОСОБА_18 у період часу з 06.11.2008 по 10.11.2008 довіреність від імені ОСОБА_10 не посвідчувалась (Том 2, а.с.115-117).
Відповідно до висновку експерта №44 від 19.02.2014, встановити ким виконаний підпис та власноручний напис у довіреності на паперовому бланку з серійним номером РУІ №473725 від 07.11.2008, не виявилось можливим. При цьому підпис нотаріуса не відповідає у вказаній довіреності підпису нотаріуса ОСОБА_18 (Том 3, а.с. 46-61).
Відповідно до висновку експерта №203 від 19.03.2014 бланк довіреності з серійним номером РУІ №473725 від 07.11.2008 виконано електрофотографічним способом за допомогою повнокольорового копіювально-печатного пристрою; в серії «РУІ» довіреності літери серії «РУ» нанесено за допомогою плоского друку, літера «І» - за допомогою повнокольорового копіювально-печатного пристрою; номер нанесено високим друком. Відбиток печатки «Міністерство юстиції України *Приватний нотаріус ОСОБА_18 * Київський міський нотаріальний округ Київської області» - нанесено рельєфним кліше печатки (Том 3, а.с. 65-68).
26.11.2008, ОСОБА_12 , діючи на підставі довіреності від особи, яка зазначена як ОСОБА_10 уклала договір купівлі-продажу автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (Том 2, а.с. 165).
Як убачається із акту приймання-передачі від 26.11.2008 ОСОБА_12 , на виконання умов договору купівлі-продажу від 26.11.2008 передала у власність автомобіль, який був предметом вказаного договору, а ОСОБА_11 прийняв у власність вказаний автомобіль (Том 2, а.с. 164).
Згідно розписки від 26.11.2008, ОСОБА_12 отримала від ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) гривень за договором купівлі-продажу автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 від 26.11.2008 (Том 2, а.с.166).
Згідно позовної заяви поданої ОСОБА_11 до Сніжнянського міського районного суду Донецької області, останній просив визнати договір купівлі-продажу автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , від 26.11.2008, укладеного між ним та ОСОБА_12 дійсним (Том 2, а.с. 159).
Згідно рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 06.09.2012, позов ОСОБА_11 про визнання договору купівлі-продажу від 26.11.2008 укладеного між ним та ОСОБА_12 задоволено (Том 2, а.с. 175).
Однак, рішенням Апеляційного суду Донецької області, рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 06.09.2012 скасовано, а у задоволені позову ОСОБА_11 відмовлено (Том. 2, а.с. 211, 212).
Як убачається із акту опису та арешту майна №11-289/13 від 22.03.2013, державним виконавцем ОСОБА_19 за адресою: Луганська область, с. Петровське, у ОСОБА_11 вилучено автомобіль «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_16 (Том 3, а.с. 26-27).
Дослідивши докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у зв`язку із наступним.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, єдиною підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 190 КК України шахрайством є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою в особливо великих розмірах.
Однак, отримання майна під умовою виконання якого-небудь зобов`язання може кваліфікуватись як шахрайство лише у тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала мету присвоїти, а зобов`язання не виконувати.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 на момент укладання договору офіційно працював, мав заробіток достатній для надання йому ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» кредитних коштів, на придбання автомобіля, що підтверджується відповідними довідками з місця роботи про середню заробітну плату останнього (Том. 2, а.с. 31-32).
Крім того, ОСОБА_10 певний період виконував зобов`язання щодо повернення грошових коштів за кредитним договором (Том. 5, а.с. 70), а припинив виконувати зобов`язання з причин втрати місця роботи та відповідно можливості отримувати грошові кошти, що підтверджується відповідними довідками Управління пенсійного фонду (Том 5, а.с. 79-81).
Виходячи із викладеного, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що на момент укладення кредитного договору між ОСОБА_10 та ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» останній мав на меті присвоїти грошові кошти, а зобов`язання не виконувати, а отже відсутня суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 190 КК України, яка характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.
Разом з тим, рішенням Калінінського районного суду м. Донецька, позов ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» до ОСОБА_10 , третя особа: ОСОБА_17 про розірвання кредитного договору задоволено, а стягнення звернуто на предмет застави, а саме автомобіль «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому було відкрито виконавче провадження в ході якого державним виконавцем вказаний автомобіль передано під відповідальне зберігання представнику власника.
Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, однак суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що саме ОСОБА_10 було вчинено вказаний злочин у зв`язку із наступним.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на прокурора.
Так, прокурором не надано достатніх доказів, що ОСОБА_10 використав завідомо підроблений документ.
Зокрема, згідно висновку експерта №44 від 19.02.2014, встановити ким виконаний підпис та власноручний напис у довіреності на паперовому бланку з серійним номером НОМЕР_3 від 07.11.2008, не виявилось можливим.
При цьому, до показань свідка ОСОБА_11 , про те, що саме ОСОБА_10 уповноважив його вказаною довіреністю на розпорядження та користування транспортним засобом, суд ставиться критично та вважає його показання не достовірними, такими, що суперечать матеріалам справи та дослідженим у судовому засідання доказам.
Так, свідок зазначив, що у 2011 році ОСОБА_10 , уповноважив його на розпорядження та користування автомобілем «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 на підставі доручення з серійним номером РУІ №473725 від 07.11.2008. В свою чергу останній передав ОСОБА_10 обумовлену суму грошових коштів за вказаний автомобіль.
У подальшому, ОСОБА_11 уклав договір купівлі-продажу автомобіля «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 датований 26.11.2008. Так, згідно вказаного договору він, ніби то придбав вказаний автомобіль у ОСОБА_12 , виконавши при цьому зобов`язання по вказаному договору, передавши останній грошові кошти за вказаний автомобіль у сумі визначеній договором, про що свідчить відповідна розписка, яка міститься в матеріалах справи (Том 2, а.с. 166).
Суд враховує, що в ході виконавчого провадження автомобіль «Ауді А6», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , було вилучено саме у ОСОБА_11 , який ніби то придбав його на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2008.
За вказаних обставин, враховуючи особисту зацікавленість свідка ОСОБА_11 в обстоюванні обвинувачення ОСОБА_10 , суд визнає показання свідка недостовірними.
25.12.2015, разом із обвинувальним актом до Оболонського районного суду м. Києва надійшов цивільний позов у даному кримінальному провадженні, в порядку ст. 128 КПК України.
У пред`явленому позові ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» просить стягнути з ОСОБА_10 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 587 039 (п`ятсот вісімдесят сім тисяч тридцять дев`ять) гривень 21 копійку.
Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд, враховує положення ч. 3 ст. 129 КПК України, та залишає заявлений по справі цивільний позов без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 129, ст.ст. 370, 374, 375, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати:
за ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення;
за 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання вважати таким, що припинив свою дію.
Речовий доказ, а саме довіреність на паперовому бланку з серійним номером НОМЕР_3 від 07.11.2008 залишити в матеріалах справи.
Позов ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» про стягнення з ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 587 039 (п`ятсот вісімдесят семи тисяч тридцяти дев`яти) гривень 21 копійки залишити без розгляду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3