Справа № 1-34/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2011 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Ніткевич А. В.

при секретарі Шебец І.С., Коваль Р.В.

з участю прокурора Онишкевич З.Я.

захисника адвоката ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - м. Сокаль, Львівської області, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, призовника, не працюючого, одруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_4 04 червня 2010 року о 10 год. 00 хв., перебуваючи на території ТзОВ «Опрон Україна», що по вул. 1 Травня, №7 в смт. Жвирка, Сокальського району, Львівської області, під час сварки з ОСОБА_2, умисно вдарив останнього дошкою по голові, внаслідок чого спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину у зпаподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_2 визнав повністю, суду повідомив, що з 2007 року працював різноробочим у ТзОВ «Рата», приміщення якого знаходяться на території ТзОВ «Опрон Україна», в смт. Жвирка. Виконував різні роботи, зокрема, фарбував дитячі колготи. З ним позмінно працювали три працівники, серед яких ОСОБА_2. 04 червня 2010 року о 08 год. 00хв. прийшов на своє робоче місце до фарбувального цеху, де на той час перебував ОСОБА_2, якого він повинен був змінити. В той час до фарбувального цеху мікроавтобусом приїхав водій на ім`я ОСОБА_3, який їм повідомив, що потрібно розвантажити дитячі колготи з салону автомобіля та занести їх в приміщення фарбувального цеху. Після того він, ОСОБА_2 та водій ОСОБА_3 носили дитячі колготи з мікроавтобуса в приміщення фарбувального цеху. Коли перенесли всі колготи і знаходились на вулиці перед входом в цех, він запитав ОСОБА_2, чому пофарбував колготи не в той колір, який потрібно. ОСОБА_2 почав з ним спорити, дав зрозуміти, що він старший по віку і знає, що робить. Як наслідок вони один одного руками схопили за одяг та почали шарпатись. Під час шарпанини ОСОБА_2 кулаком правої руки вдарив його в ліву частину голови і ще раз намагався вдарити. Після цього він зі злості забіг в приміщення фарбувального цеху, де ліворуч від входу із землі підняв дошку, вибіг на вулицю, де на той час перебував ОСОБА_2, цією дошкою наніс йому один удар з верху по голові, після чого відкинув дошку в сторону і повернувся в приміщення цеху. Внаслідок удару ОСОБА_2 впав на бетонні плити та почав знову його ображати нецензурними словами, а за декілька хвилин він встав та пішов в приміщення цеху мити голову, оскільки з неї текла кров. За деякий час водій ОСОБА_3 перебинтував ОСОБА_2 голову і автомобілем повіз його в лікарню. Він зачинив двері цеху, пішов в приймальний покій Сокальської ЦРЛ, де ОСОБА_2Р надавали медичну допомогу. Погодив із потерпілим відшкодування майнової та моральної шкоди на загальну суму 25000 грн. Станом на 10.01.2011 року добровільно відшкодував потерпілому 7800 грн., решту суми зобов»язується сплати на протязі двох років, тому просить суд розстрочити виконання вироку в частині відкшодування шкоди до 01.01.2013 року. У вчиненому розкаюється, запевняє, що не буде вчиняти злочини в майбутньому.

Крім визнання вини підсудним, його вина в інкримінованому злочині також стверджується іншими доказами по справі.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що з 2009 року він працював у ТзОВ «Рата», яке орендує приміщення ТзОВ «Опрон Україна», що в смт.Жвирка, Сокальського району. 03 червня 2010 року о 20 год. 00хв. він прийшов на роботу і працював до 08 год. 00хв. 04 червня 2010 року. Ранком вказаного дня його міняв напарник ОСОБА_4 Пізніше, перебуваючи у фарбувальному цеху, ОСОБА_4 запитав у нього, чому він пофарбував колготи не в той колір, що потрібно було, ніби в цей колір, повинен фарбувати ОСОБА_4 На це він йому відповів, що зараз привезуть ще одну партію колгот і він буде мати можливість їх пофарбувати у той колір, який захоче. Після того ОСОБА_4 вийшов з цеху і пішов на вулицю. В цей час до цеху під`їхав автомобілем ОСОБА_5, який привіз на фарбування чергову партію колготів. ОСОБА_5 переглядав свої документи не виходячи із салону автомобіля. Він побачив, як з двома дерев`яними палицями до цеху йшов ОСОБА_4, сказав, що зараз його тими палицями поб`є за те, що він неправильно пофарбував колготи. Коли він до нього підійшов, одну з тих палиць він у нього вирвав з руки і викинув, з другою він (ОСОБА_4) пішов у фарбувальний цех. Він взяв з автомобіля ОСОБА_5 мішок з колготами та мав намір нести його у фарбувальний цех, однак в той момент відчув, що його хтось сильно чимось вдарив по плечах. Щоб подивитися хто його вдарив, він повернув голову на лівий бік і побачив ОСОБА_4, який арматурою, якою вони відгортають шлак у фарбувальних котлах, ще раз його вдарив у ліву частину голови. Як наслідок, з голови сильно почала текти кров. Водій ОСОБА_5 намагався зупинити кровотечу, однак, рана була досить велика, водій повіз його в приймальний покій Сокальської ЦРЛ. З цієї лікарні його відправили в Червоноградську ЦМЛ, де перебував до 30.06.2010 року. В подальшому він лікувався в лікарні м. Львова. Звернувся із позовною заявою про відшкодування майнової та моральної шкоди в сумі 54401 грн. Пгодився із підсудним на відшкодування заподіяної шкоди в сумі 25000 грн. Покарання підсудному просить обрати на розсуд суду.

Представник потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що обставини справи йому відомі із тих матеріалів, які є в кримінальній справі, з якою він ознайомився. Покарання просить обрати на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що станом на червень 2010 року працював механіком-водієм у ТзОВ «Фірма «Рата». 04.06.2010 року о 09 год. 00хв. він приїхав в смт. Жвирка на вул. 1-го Травня,№7, де у ТзОВ «Опрон Україна» їх підприємство орендує приміщення. Туди для фарбування він привіз колготи. Коли приїхав, там перебували два працівники ОСОБА_2 і ОСОБА_4, які між собою про щось розмовляли. Деякий час він сидів в автомобілі, слухав музику. В цей час між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відбувалася сварка, він чув нецензурну лайку, ще звук удару. Щоб подивитися що сталося, він вийшов з автомобіля і біля входу у приміщення фарбувального цеху побачив ОСОБА_2, який стояв на колінах і у нього з голови текла кров. З усього він зрозумів, що під час сварки ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_2 та розбив йому голову. Він одразу надав медичну допомогу ОСОБА_2, намагався зупинити кров що текла з рани, але так як рана була досить велика, посадив його в автомобіль та відвіз у приймальний покій Сокальської ЦРЛ, де ОСОБА_2 госпіталізували.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили, що не були очевидцями бійки між підсудним ОСОБА_4 та ОСОБА_2Р 04.06.2010 року, проте, зі слів ОСОБА_4 їм відомо, що бійку розпочав ОСОБА_2 Охарактеризували потерпілого ОСОБА_2 з негативної сторони.

Під час проведення огляду місця події 04.06.2010р. - території фарбувального цеху ТзОВ «Рата», що в смт.Жвирка, по вул. 1-го Травня, 7, виявлено та вилучено клиноподібну дерев»яну дошку, довжиною 210 см, товщиною 2 см.

а.с.7-8

Під час проведення очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 24.09.2010р., ОСОБА_4 ствердив, що вдарив 04.06.2010р. по голові ОСОБА_2 дерев`яною дошкою, на що останній запевнив, що удар нанесено металевим прутом.

а.с. 87

Проведеною по справі судово-медичною експертизою (висновок №551/2010 від 23.09.2010 року) у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка проявилася раною на голові, переломом кісток черепа, крововиливу під оболонки та в речовину головного мозку, які могли утворитися 03.06.2010 року від дії тупих твердих предметів і по ознаці небезпеки для життя в момент утворення можуть бути віднесені до тяжких тілесних ушкоджень.

а.с. 82-85

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_2 та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки нанесене ушкодження в момент заподіяння було небезпечним для життя потерпілого.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який посягає на здоров"я потерпілого, є тяжким злочином, особу підсудного, який раніше не судимий, по місцю проживання та попередньому місцю праці характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також неповнолітніх дітей дружини від її попереднього шлюбу ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, Яну, ІНФОРМАЦІЯ_6, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди потерпілому, наявність на утриманні малолітніх дітей.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та обставини справи, беручи до уваги сукупність помякшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і вважає за можливе прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи доведеність вини підсудного ОСОБА_4 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2, а також те, що відповідно до представлених квитанцій на придбання лікарських препаратів, сума витрачених потерпілим ОСОБА_2 коштів на лікування становить 4161,51 грн., а транспортні витрати, пов»язані із прибуттям до лікувального закладу, становлять 240 грн., позовна вимога про стягнення з підсудного майнової шкоди в сумі 4401,51 грн. підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що злочинними діями підсудного потерпілому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку із ушкодженням його здоровя та протиправною поведінкою підсудного щодо нього.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння підсудним, а саме, що вчинений ним злочин характеризується умисною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, а також вимоги розумності та справедливості, тому, позовну вимогу про відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 50000 грн., суд задовольняє частково, на суму 20600 грн.

Вказаний розмір відшкодування моральної шкоди узгоджений пісудним та потерпілим під час розгляду справи.

Також, в судовому засіданні встановлено, що в добровільному порядку підсудний сплатив потерпілому 4401,51 грн. відшкодування майнової шкоди, а також 3398,49 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, слід стягнути з підсудного ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_2 17200 грн. відшкодування моральної шкоди.

В свою чергу, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що виконання вироку по справі в частині стягнення відшкодування моральної шкоди в сумі 17200 слід розстрочити на два роки, стягуючи із ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_2 суму заборгованості рівними частинами щомісяця до 01.01.2013 року.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 (п»ять) років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 17200 (тисяч) грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

Розстрочити виконання вироку суду в частині стягнення відшкодування моральної шкоди в сумі 17200 на два роки, стягуючи із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 починаючи з 01.02.2011 року суму заборгованості рівними частинами в розмірі по 717,00 грн. щомісяця до 01.01.2013 року.

Речові докази: дошку, що знаходиться на зберіганні у камері схову Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області знищити.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з часу його оголошення.

Головуючий: А.В. Ніткевич