Провадження 1-кс/127/5747/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000169 внесеного до ЄРДР 27.05.2016, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Умань, Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, має на утриманні трьох дітей, не працює, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
27.07.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000169 від 27.05.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 27.05.2016 біля 22:00 водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21150» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Героїв Майдану у м. Липовець, Вінницької області, в напрямку м. Іллінці, неподалік буд. №48, в момент об`єктивної появи в полі зору пішохода ОСОБА_7 , який рухався в попутньому напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та допустив наїзд на вказаного пішохода.

Внаслідок даної дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №442 від 27.06.2016, ОСОБА_7 під час наїзду отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла, яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення, та стоїть у причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_7 настала від сполучної травми тіла.

Відповідно до висноку автотехнічної експертизи №432 а від 14.06.2016, в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «ВАЗ 21150» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_8 шляхом термінового гальмування. В діях водія автомобіля «ВАЗ 21150» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 2.9 (а) та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано:

п. 2.9 - Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

п. 12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 2.9 (а) та п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо - транспортної пригоди, а саме із спричиненням смерті ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_4 , після вчинення наїзду на пішохода ОСОБА_7 , водій ОСОБА_4 розуміючи, що поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та усвідомлюючи те, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження та в нічний час перебуває на проїзній частині дороги, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу та з метою уникнути відповідальності зник з місця пригоди.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Умань, Черкаської області, житель АДРЕСА_1 українець, громадянин України, одружений, не працюючий, раніше не судимий.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

протоколом огляду місця події від 27.05.2016;

висновком судово - медичної експертизи №442 від 27.06.2016;

висновком автотехнічної транспортно - трасологічної експертизи №432 а від 14.06.2016;

висновком судово-імунологічної експертизи №1306 від 01.06.2016;

висновком фізико-технічної експертизи №101 від24.06.2016;

На підставі вищевикладеного та беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінуємих йому злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, тяжкість покарання (підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років), те що останній не працює, з місця пригоди зник з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За наведених підстав прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків в даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання їй менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим та прокурором не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, раніше не судимий, утримує трьох дітей, не працює, на всі виклики слідчого з`являється.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років, тому з метою попередження можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

В судовому засіданні встановлено, з наявних доказів кримінального провадження, що підозра ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, є обґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000169 внесеного до ЄРДР 27.05.2016, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , діє протягом двох місяців, з моменту застосування запобіжного заходу, тобто до 29 липня 2016 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження № 0000169, зі встановленою періодичністю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику Липовецького відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя