Справа № 536/644/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2016 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000316, які надійшли з Кременчуцької місцевої прокуратури з обвинувальним актом за фактом закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем смт. Градизьк, Глобинського району Полтавської області, українцем, громадянином України, з середньою освітою, працюючого трактористом сільськогосподарського кооперативу «Іскра» с. Недогарки Кременчуцького району, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Гриньки, Глобинського району Полтавської області, українцем, громадянином України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого машиністом на автомобільному крані у сільськогосподарському кооперативі «Іскра» с. Недогарки Кременчуцького району, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

31.03.2016 року, близько 14 години 20 хвилин тракторист сільськогосподарського кооперативу «Іскра» с. Недогарки Кременчуцького району ОСОБА_5 , працюючи на полі № 2, що поблизу с. Недогарки, Кременчуцького району Полтавської області, при розвантажуванні аміачної селітри з вантажного автомобіля марки FAW, модель СА 3252, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , запропонував машиністу автомобільного крану вказаного вище кооперативу ОСОБА_6 , який також працював на полі № 2, вчинити крадіжку 1 тони аміачної селітри, на що останній погодився.

ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу за допомогою автокрану, погрузив 1 тону аміачної селітри в причіп легкового автомобіля марки ВАЗ 2103 синього кольору д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який приїхав за проханням ОСОБА_5 на поле № 2.

Після чого, легковий автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , від`їхавши близько 60 метрів від місця розвантажування, вийшов з ладу та зупинився, внаслідок чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мали можливості розпорядитися викраденим майном і в цей же час були помічені та затримані охороною сільськогосподарського кооперативу «Іскра» с. Недогарки, Кременчуцького району.

Тим самим, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, тобто вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, належного сільськогосподарському кооперативу «Іскра» с. Недогарки, Кременчуцького району Полтавської області, а саме:

-аміачної селітри вагою 1 тонна, вартістю 7380 гривень, чим завдали даному кооперативу матеріальної шкоди на загальну на суму 7380 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали повністю та суду пояснили, що вчинили злочин за вищевикладених обставин.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та оскільки проти такого розгляду сторони кримінального провадження не заперечували, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи пояснення обвинувачених, представника потерпілого, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачені давали чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення, вказуючи на спосіб, мотив їх вчинення. Надані обвинуваченими пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачених, їх ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризуються позитивно, зайняті суспільно корисною працею, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають, у вчиненому розкаялися, критично ставляться до вчиненого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувались.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, думку потерпілого по мірі покарання, та те, що тяжких наслідків по справі не наступило,

Пом`якшуючі покарання обставини обвинуваченого ОСОБА_5 - щире каяття, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Пом`якшуюча покарання обставина обвинуваченого ОСОБА_6 - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів в межах санкцій ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, що передбачає покарання за вчинене у виді обмеження волі, та вважає за можливим звільнити його від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.75,76 КК України.

ОСОБА_6 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів в межах санкцій ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, що передбачає покарання за вчинене у виді обмеження волі, та вважає за можливим звільнити його від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.75,76 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 370, 374,377 КПК України, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним і призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та покласти на нього обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
ОСОБА_6 визнати винним і призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та покласти на нього обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
Речові докази по справі:

-вантажний автомобіль марки FAW модель СА 3252, жовтого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 р.в., кран марки МАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , з написом «Силач» КТА-18, жовтого кольору, мішок (бег) селітри білого кольору з написом «OSTCHEM» амонію нітрат (селітра) маса нетто 1000 кілограм (цілий) залишити за належністю ОСОБА_8

-причіп сірого кольору з номером НОМЕР_4 - залишити за належністю ОСОБА_7 .

-легковий автомобіль марки ВАЗ 2103 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 - залишити за належністю ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Кременчуцький районний суд.
Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1