Справа № 340/96/16-к
Провадження № 11-кп/779/250/2016
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000136 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 286 КК України за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_7 на вирок Верховинського районного суду від 14 березня 2016 року, з участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

За вказаним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 200 ( двісті ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 ( три тисячі чотириста ) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами. Стягнуто в користь держави судові витрати.

Згідно з вироком суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки "PEUGEOT", модель 405, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись 20 серпня 2015 року біля 20 год. ділянкою головної автодороги сполученням Татарів - Кам`янець-Подільський по вул. Жаб`євська, неподалік СП "Крона", в селищі Верховина, у напрямку до центральної частини селища, почав виконувати обгін невстановленого слідством попутного транспортного засобу, та, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує і унеможливлює здатність належним чином реагувати на зміну дорожньої обстановки, почав здійснювати обгін невстановленого слідством попутного транспортного засобу, не переконавшись в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху по якій в той час рухався в зустрічному йому напрямку автомобіль марки "ВАЗ 21013", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , в результаті чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів, що призвело до того, що потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечними для життя в момент їх спричинення, у вигляді закритого уламкового перелому правого наколінника зі зміщенням, що викликало необхідність проведення оперативного втручання - пластика правого наколінника.

І що таким чином ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, передбачені наступними пунктами : п. 1.2, яким визначено, що в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п. 2.3.б, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п. 2.9.а, відповідно до якого водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; п. 10.1 який зобов`язує водія перед будь-якою зміною руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху; п. 14.2.в, відповідно до якого, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що, смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Як підтверджує текст оскарженого вироку, суд визначився проводити слухання провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого і дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмове пояснення потерпілого, дослідивши висновок експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень, суд зазначив, що в судовому засіданні не здобуто доказів в частині обвинувачення про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і дійшов висновку, що з обвинувачення при таких обставинах слід виключити керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушення п. 2.9а Правил, після чого постановив оскаржений вирок.

Прокурор свою позицію мотивує тим що, не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, що відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В той же час ОСОБА_6 визнав себе винним повністю лиш в частині вчинення ДТП, а в частині керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не визнав, але, незважаючи на такі обставини, суд розглянув провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та постановив оскаржений вирок у вказаній редакції, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне і обґрунтоване судове рішення, і що відповідно до вимог статей 412, 415 КПК України є підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Обвинувачений подав суду заперечення на апеляційну скаргу прокурора в якій зазначив, що суд правильно прийшов до висновку, що він не перебував при цьому у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в судовому засіданні стороною обвинувачення не було подано жодних доказів в частині обвинувачення його в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В ході апеляційного розгляду прокурор апеляційні вимоги підтримав, обвинувачений просив вирок суду залишити без змін.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як підтверджує текст оскарженого вироку суд першої інстанції, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, вважав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються, обвинуваченому роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку та ухвалив судове слідство обмежити допитом обвинуваченого і потерпілого і дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

В той же час ОСОБА_6 не визнавав однієї з фактичних обставин, що ставилась йому у вину по суті пред`явленого обвинувачення, про що йдеться в обвинувальному акті. Зокрема, йому ставилось у вину в тому числі і порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, тобто керування транспортним засобом у момент вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Про свою позицію обвинувачений заявив у суді коли вирішувалось питання щодо встановлення порядку дослідження доказів. При таких обставинах суд не вправі був визначатись про слухання справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, така позиція суду суперечить змісту вказаної статті і порушує право обвинуваченого на захист в частині невизнання ним обвинувачення в частині порушення п. 2.9а Правил. Суду слід було дослідити позицію обвинуваченого в цій частині шляхом оцінки доказів які мав би з цього приводу надати суду прокурор і після зробити вмотивований на досліджених доказах висновок. Фактично ж суд зробив з цього приводу висновок не досліджуючи жодних доказів, що явно суперечить закону.

Крім того, фактично суд допустив суттєві протиріччя, стверджуючи спершу, що встановив, що ОСОБА_6 порушив в тому числі і п. 2.9а Правил дорожнього руху, в чому визнав його винним, але після суд зазначив, що в судовому засіданні не здобуто доказів в частині обвинувачення про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і дійшов висновку, що з обвинувачення при таких обставинах слід виключити керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушення п. 2.9а Правил. З чого не зрозумілою є позиція суду в цій частині : порушив чи ні обвинувачений в тому числі і п. 2.9а Правил дорожнього руху ?

Зазначені вище порушення закону не можуть бути усунуті в ході апеляційного розгляду іншим шляхом ніж як це просить в апеляційній скарзі прокурор шляхом скасування вироку та призначення нового розгляду в суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Вирок Верховинського районного суду від 14 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню к касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

_______________ __________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2