Справа № 182/3544/16-к
Провадження № 1-кс/0182/892/2016
У Х В А Л А
Іменем України
07.07.2016 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, із базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: - 04.10.2013р. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 187 ч. 4, 186 ч. 2, 185 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився 10.02.2016р. на підставі ухвали Ладижського міського суду Вінницької області на підставі ч.5 ст.72 КК України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 121 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 08.06.2016 року в ранковий час (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , вживаючи спиртні напої з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в тимчасово орендованому будинку останнього, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , почув обвинувачення зі сторони ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , щодо викрадення їх майна.

Обурившись на дане обвинувачення, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 направився до помешкання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, ногами наніс декілька ударів в область правого стегна, лівого ліктьового суглобу та грудної клітини ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілій, згідно довідки № 319 від 18.06.2016 тілесні ушкодження у вигляді закритого подвертільного перелому верхньої третьої правого стегна, зі зміщенням обломків, закритого перелому ліктьового відростку правої руки, забою ребер, легенево-серцевої недостатності, пневмонії, інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла. Того ж дня потерпіла ОСОБА_11 доставлена до Комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради», де від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Смерть ОСОБА_11 настала від легенево-серцевої недостатності, пневмонії, інших у точнених травм із залученням декількох ділянок тіла, що знаходяться в причинному зв`язку зі смертю потерпілої.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а саме документально шляхом проведення слідчих дій зафіксовано злочинні дії ОСОБА_4 щодо умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Вчинене ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме, кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується: оглядом місця події та трупу гр. ОСОБА_12 , показаннями потерпілого ОСОБА_10 ,; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 ; слідчим експериментом за участю потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_8 .

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, та крім того у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, постійного місця роботи, навчання та проживання він не має, характеризується негативно, на думку слідчого зпобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 був засуджений, має не зняту та непогашену судимість, вчинив умисний тяжкий злочин, може незаконно впливати на свідків, потерпілого, а також, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти зазначеним ризикам слідчий і звернувся до суду з клопотанням про взяття під варту.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував факт вчинення ним тяжкого злочину, та проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.

Захисник підозрюваного також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому просила відмовити в обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Прокурор вважає, що є обґрунтованою підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також є ризики того, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчиняти інші правопорушення.
На думку прокурора застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому він просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши прокурора, його доводи щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, думку захисника, співставляючи та аналізуючи наведене між собою та в сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишити клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 без задоволення, оскільки слідчий суддя не вбачає підстав для обрання саме вказаного запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя вважає за можливе застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, з огляду на наступне.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З рішення Європейського суду від 06.12.2007 року, по справі «Попков проти Росії» вбачається, що підозрюваний, обвинувачений повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо вагомих підстав, що виправдовують його утримання під вартою ... Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого самого мінімального терміну утримання під вартою.

Згідно з тією ж практикою Європейського суду, тривале утримання під вартою може бути виправдане по конкретній справі тільки за наявності специфічних ознак суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості перевершує правило поваги до свободи особистості.

Відповідно до рішення Європейського суду № 14379/88 від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання ; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний має постійне місце проживання в місті Нікополі .

Твердження сторони обвинувачення про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступені тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194,196 КПК України,-

ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування стосовно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без задоволення.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду з 21.00 год. до 07.00 год.

Строк дії ухвали встановити 60 днів, тобто до 05 вересня 2016 року.

Ухвалу для виконання направити до Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області .

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1