Справа № 214/4781/15-к
1-кп/214/93/16
У Х В А Л А
іменем України
06 квітня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши закрите судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004353 від 28.11.2014 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0004353 від 28.11.2014 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 , в обґрунтування якої вказав, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 27.11.2014 близько о 20 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні кімнати АДРЕСА_1 , за запрошенням власника вказаного житла ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклої з ним сварки, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, підібравши зі столу ніж та утримуючи його в правій руці, завдав потерпілому ОСОБА_6 сім ударів в ділянку грудей, живота, лівої руки, лівого стегна та поперекової області, спричиняючи таким чином йому тілесні ушкодження.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючих колото-різаних поранень лівої половини грудної клітини з ушкодженням міжреберної артерії і нижньої долі лівої легені, що викликало гемоторакс ліворуч; проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням серозної оболонки кишковика, що викликало гемоперетоніум; сліпих колото-різаних поранень лівої руки, лівого стегна та поперекової області, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2756 від 23.12.2014 року за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
В ході з`ясування обставин кримінального правопорушення в судовому засіданні виникли сумніви щодо стану, в якому перебував обвинувачений в момент вчинення злочину, тобто виникла необхідність вирішення питання про наявність або відсутність у обвинуваченого ОСОБА_5 в момент вчинення злочину стану душевного хвилювання, фізіологічного афекту, котрий являє собою короткочасну інтенсивну емоцію, яка домінує у свідомості людини, що значною мірою (хоча і не повністю) втрачає контроль над своїми діями і здатність керувати ними.
Крім того, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, необхідно встановити здатність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними безпосередньо в момент скоєння ним кримінального правопорушення.
Згідно довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер», яка міститься в матеріалах кримінального провадження № 0004353, ОСОБА_5 знаходився під наглядом лікаря психіатра з 2007 року з приводу короткочасної депресивної реакції.
Враховуючи, що для вирішення питання про наявність у обвинуваченого психічного захворювання та його здатності повністю або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а також щодо душевного стану, в якому перебував обвинувачений в момент вчинення злочину необхідні спеціальні знання, прокурор просить призначити амбулаторну судову психологопсихіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам судового відділення СПЕ ОКЗ «Дніпропетровська обласна клінічна психоневрологічна лікарня».
На вирішення експертизи поставити наступні запитання:
- Чи страждав обвинувачений ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення будь-яким психічним розладом, внаслідок якого він не міг у той період усвідомлювати свої дії або керувати ними?
- Чи страждає обвинувачений ОСОБА_5 у даний час психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними? Якщо так, то коли почалася ця психічна хвороба?
- Чи перебував обвинувачений ОСОБА_5 в момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані фізіологічного афекту?
- Чи перебував обвинувачений ОСОБА_5 в момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в емоційному стані (стрес, фрустрація, розгубленість, тощо), який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність?
- Чи потребує обвинувачений ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме ?
Обвинувачений ОСОБА_5 , позицію якого підтримав захисник ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечував проти призначення та проведення амбулаторної судової психологопсихіатричної експертизи у медичному закладі зазначеному прокурором.
Суд, заслухавши клопотання та думку учасників процесу, вважає, що клопотання прокурора про призначення амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу.
Згідно ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані. Такими обставинами, зокрема, є: наявністю згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання та поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння, яка була неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер», яка міститься в матеріалах кримінального провадження № 0004353, ОСОБА_5 знаходився під наглядом лікаря психіатра з 2007 року з приводу короткочасної депресивної реакції (Т.1 а.с.67).
Також, в судовому засіданні встановлено, що ні слідчий, ні прокурор під час досудового розслідування не зверталися до експерта для проведення експертизи щодо визначення у обвинуваченого ОСОБА_5 психічного захворювання та його здатності повністю або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а також щодо душевного стану, в якому перебував обвинувачений в момент вчинення злочину.
Однак, прокурором в клопотанні про призначення експертизи неточно зазначена експертна установа відділення СПЕ ОКЗ «Дніпропетровська обласна клінічна психоневрологічна лікарня», експертам якої він просить доручити проведення експертизи, при цьому не зазначена адреса її розташування, що позбавляє суд прийняти рішення за клопотанням прокурора про призначення амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи по даному кримінальному провадженню, а саме визначити, якій установі необхідно доручити її проведення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 332, 509 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про призначення амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1