У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

розглянула в судовому засіданні справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_5 і захисника ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 .

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2015 року засуджено
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не судимого,
за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 822,5 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_9 642 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 засуджено за те, що він 21квітня 2006 року, приблизно о 3 год. 30 хв., за попередньою змовою з двома не встановленими досудовим слідством особами, неподалік магазину „Келих" на ПроспектіМиру в м. Хмельницькому, з метою заволодіння чужим майном вчиниврозбійний напад на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , поєднаний з погрозою застосування насильства,небезпечного для життя та здоровя потерпілих.
При цьому, погрожуючи ОСОБА_11 застосуванням ножа, ОСОБА_5 примусив ОСОБА_10 сісти у автомобіль марки "Опель-Вектра", а інші двоє невідомих, погрожуючи застосуванням ножа, примусили ОСОБА_8 сісти у той же автомобіль. Після цього нападники також сіли в цей автомобіль, якимкерував ОСОБА_5 , та поїхали в напрямку м. Вінниця. Зупинивши автомобіль неподалік смт. Меджибіж Летичівського району на автодорозі Стара Синява Деражня, ОСОБА_5 та невстановлені особи, погрожуючи потерпілим застосуваннямфізичного насильства, що є небезпечним для життя та здоровя, заволоділи майном ОСОБА_8 на загальну суму 3 322,5 грн. та майном ОСОБА_12 на загальну суму 3 142 грн.
У касаційній скарзі із доповненнями засуджений ОСОБА_5 порушує питання про скасування судових рішень щодо нього та направлення справи на новий судовий розгляд. Посилається на неправильне застосування кримінального закону, порушення кримінально-процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та його особі. Вважає, що суд не надав належної оцінки зібраним доказам, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про наявність в його діях кваліфікуючої ознаки вчинення злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих. Зазначає, що докази у справі не підтверджують його причетність до злочину. Вважає, що суд не взяв до уваги пом`якшуючі покарання обставини, що потягло призначення несправедливого покарання внаслідок суворості. Крім того, вказує, що апеляційний суд формально розглянув справу, належним чином не перевірив доводів апеляції і не зазначив в ухвалі підстав, через які вони визнані необгрунтованими.
В касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 та направлення справи на новий судовий розгляд. Посилається на неправильне застосування кримінального закону, порушення кримінально-процесуального закону, суворість призначеного засудженому покарання. Вказує на однобічність досудового та судового слідства. Вважає, що суд не звернув уваги на відсутність доказів, які б свідчили, що засуджений погрожував потерпілим застосуванням насильства, яке б вони сприймали реально. Вказує, що судом у вироку не було зазначено дані про особу засудженого та не враховано його сімейний стан при обранні покарання. Посилається на поверхневий розгляд справи в апеляційному порядку.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника на підтримку касаційних скарг, думку прокурора про необхідність залишення касаційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Як убачається з матеріалів кримінальної справи, доводи касаційних скарг засудженого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 аналогічні доводам, які були наведені в апеляції засудженого, вони були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та визнані необгрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні розбою за попередньою змовою групою осіб за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, ґрунтується на доказах, які були перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну оцінку. При цьому суд проаналізував у сукупності всі докази та правильно встановив обставини події на підставі досліджених доказів.
Суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що заволодіння майном потерпілих було поєднане із погрозою потерпілим застосуванням фізичного насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я. Такі висновки суд зробив, проаналізувавши показання засудженого, потерпілих та інші докази. Так, сам ОСОБА_5 хоч і заперечував застосування щодо потерпілих насильства та погрози його застосування, однак, визнавав, що незаконно заволодів ланцюжком з руки потерпілої ОСОБА_8 саме у той час, коли інша особа, яка не встановлена досудовим слідством, виривала у потерпілої сумочку. Також висновки суду підтверджуються показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які давали аналогічні між собою пояснення про обставини, за яких незнайомі хлопці погрожували їм застосуванням ножа та заволоділи їхнім майном. Свої показання щодо погроз застосування ножа під час розбійного нападу потерпілі підтвердили в ході проведення очних ставок із ОСОБА_5 , в ході яких вони пояснили, що останній погрожував ножем ОСОБА_9 з метою примусити її сісти в автомобіль. Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується даними протоколів прийняття усних заяв потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх показаннями під час досудового слідства, які вони повністю підтвердили в судовому засіданні, даними протоколів додаткових допитів потерпілих, в ході яких ОСОБА_9 показала, що, знаходячись в Зарічанському ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області, впізнала ОСОБА_5 як чоловіка, який разом з іншими вчинив розбійний напад на неї та ОСОБА_8 і погрожував їй ножем, примушуючи сісти в автомобіль, а ОСОБА_8 пояснила, що серед відвідувачів Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області впізнала ОСОБА_5 як чоловіка, який брав участь у розбійному нападі на неї та ОСОБА_9 .
З протоколу судового засідання видно, що судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для справи. Докази, на яких побудовані висновки суду про вчинення ОСОБА_5 розбійного нападу групою осіб із застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя і здоров`я, є належними, допустимими, достатніми і достовірними. Доводи в касаційних скаргах щодо неповноти судового слідства є безпідставними.
Таким чином, суд повно і всебічно дослідив зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину. Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України.
Як убачається зі змісту вироку, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та навів їх у вироку, обравши покарання у межах санкції закону. Покарання, призначене ОСОБА_5 , є достатнім та необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, підстав вважати його несправедливим внаслідок суворості немає.
Зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції убачається, що апеляційний суд, розглядаючи справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 377 КПК України 1960 року, належним чином проаналізував доводи апеляціїщодо незаконності вироку суду першої інстанції, дав вичерпну відповідь на всі доводи апеляційної скарги і обґрунтовано залишив її без задоволення, мотивувавши своє рішення належним чином.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни постановлених у даній справі судових рішень, не встановлено.
Керуючись статтями 394-396, 398 КПК України 1960 року та пунктами 11, 15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 і захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_13