печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000333 від 27.03.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клавдієво Бородянського району Київської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, студента МВ ПУ АТ АДМ № 3 м. Києва, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 26 березня 2016 року, приблизно о 16:45 год., знаходячись в вагоні електропотягу на станції метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен», побачив поруч з собою ОСОБА_8 , яка в руках тримала мобільний телефон «Bravis Alpha», imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, після чого в нього виник умисел на відкрите викрадення вказаного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_3 26 березня 2016 року, приблизно о 16:45 год., вирвав з рук потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон «Bravis Alpha», imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю 1150 грн., після чого вибіг з вагону електропотягу на платформу станції метро «Хрещатик», маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, пояснив, що в дійсності 26 березня 2016 року, приблизно о 16:45 год., знаходячись в вагоні електропотягу на станції метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен», з метою заволодіння чужим майном вирвав з рук дівчини, яка сиділа поруч, мобільний телефон «Bravis Alpha», після чого вибіг з вагону електропотягу на платформу станції метро «Хрещатик», проте біля ескалатора був затриманий працівниками поліції, які вилучили в нього викрадене майно. Причину вчинення злочину пояснив «по дурості», свої дії охарактеризував негативно, зазначивши, що майно потерпілій було повернуто.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинив злочин середнього ступеня тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, як особа характеризується позитивно, навчається, має постійне місце проживання, виховується в неповній сім`ї, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд в силу вимог ст. 66 КК України, визнає вчинення злочину в неповнолітньому віці, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи неповнолітній вік обвинуваченого, наявність інших обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає йому покарання у виді 120 годин громадських робіт, призначення якого в судових дебатах також було ініційовано державним обвинувачем.

Крім того, суд вважає можливим на підставі ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття, як про це також було ініційоване прокурором, оскільки суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

На підставі п. 3 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи, а долю речових доказів - вирішує у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 8-04/18 від 31.03.2016 в розмірі 351,84 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон «Bravis Alpha», imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1