№ 1-кс/760/8871/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання детектива Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погоджене начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 25.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло зазначене клопотання, з якого вбачається, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 25.12.2015р. за підозрою у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України.

Детектив посилається на те, що під час досудового розслідування було встановлено, що в період з 2011 по 2015 роки ОСОБА_6 , перебуваючи на службі в органах прокуратури України, всього отримав сукупний дохід у розмірі 1670293,27 грн., який складається із заробітної плати та соціальних виплат держави на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб. Згідно з даними отриманими під час досудового розслідування він офіційних позик або кредитів в фінансових офіційних та ліцензованих установах держави не оформляв та кошти не отримував. Такі ж відомості відсутні і в деклараціях про доходи з 2011 по 2014 роки.

У вказаний період ОСОБА_6 проживав однією сім`єю з громадянкою України ОСОБА_7 , про що свідчить ведення ними спільного побуту та наявність взаємних прав та обов`язків, в тому числі по догляду та вихованню спільних дітей ОСОБА_8 , 2011 року народження, та ОСОБА_9 , 2014 року народження.

Крім того, досудовим розслідуванням було встановлено, що в період з 2012 по 2015 рік ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Детектив посилається також на те, що сукупний дохід ОСОБА_7 , як фізичної особи, за вищевказаний період склав 160798,17 грн. Після набуття статусу фізичної особи-підприємця 04.03.2013 валовий дохід ОСОБА_7 , як фізичної особи-підприємця, за період з березня 2013 року по липень 2014 року склав 13 834,00 грн., а з квітня 2015 року по 31.12.2015 року її валовий дохід склав 431533,56 грн.

Посилаючись на положення Сімейного кодексу України, детектив наполягає на тому, що майно, набуте ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за період проживання однією сім`єю з 2011 по 2015 рік, є їх спільною сумісною власністю.

Так, в період з 2014 по 2015 роки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 придбали у спільну власність автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2014 року випуску, нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , паркомісця № НОМЕР_1 та АДРЕСА_3 НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_4 , квартиру АДРЕСА_5 , квартиру АДРЕСА_6 .

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що у спільній власності та користуванні підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходиться рухоме та нерухоме майно, а саме:
-автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2014 року випуску, д/н НОМЕР_3 (і.н.з. НОМЕР_4 ), номер кузова НОМЕР_5 ;

-автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 100, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_6 , номер шасі НОМЕР_7 ;

-нежитлове приміщення АДРЕСА_2 ,

-паркомісце № НОМЕР_1 та паркомісце № НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_4 ,

-квартира АДРЕСА_5 ,

-квартира АДРЕСА_6 .
Крім того, як зазначає детектив, підозрюваному ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору дарування належить квартира АДРЕСА_7 та земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_8 , державний акт серії ІІ-ХР № 059264.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_6 в період з 2005 по 2016 рік користується банківськими рахунками в ПАТ «Райффайзен банк Аваль» (МФО 300335) під номерами НОМЕР_8 (980) та НОМЕР_9 (978), в ПАТ «Фінексбанк» (МФО380311) під номерами НОМЕР_10 (978), НОМЕР_11 (980), НОМЕР_12 (980), НОМЕР_13 (978), НОМЕР_14 (980), НОМЕР_14 (978).

На підставі встановлених фактів детектив приходить до висновку, що вказане рухоме та нерухоме майно отримане за підстав, законність яких не підтверджується доказами, та може бути конфісковане у підозрюваного, оскільки санкцією ч. 2 ст. 368-2 КК України передбачено застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Посилаючись на положення ст. ст. 96-2, 170 КПК України, детектив для забезпечення можливої конфіскації майна, яка передбачена санкцією ч.2 ст. 368-2 КК України детектив просить накласти арешт на майно, зареєстроване на праві власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і яке належить їм на праві спільної сумісної власності.

В судовому засіданні детектив клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи.
Розгляд клопотання про накладення арешту на майно здійснювався без повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника згідно з положеннями ч.2 ст.172 КПК України.
Як встановлено в судовому засіданні, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 за підозрою у вчиненні керівника військової прокуратури сил АТО ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України.

29.06.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Санкція статті 368-2 КК України (частина 2) передбачає обов`язкову конфіскацію майна засудженого.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 2011 по 2015 роки ОСОБА_6 , перебуваючи на службі в органах прокуратури України, відповідно до листів Державної фіскальної служби вих. № 29947/5/99-99-11-02-03-16 від 30.12.2015 року та вих. № 5325/5/99-99-11-02-03-16 від 30.03.2016 всього отримав сукупний дохід у розмірі 1 670 293,27 грн., який складається із заробітньої плати та соціальних виплат держави на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб. Згідно даних отриманих під час досудового розслідування останній офіційних позик або кредитів в фінансових офіційних та ліцензованих установах держави не оформляв та кошти не отримував. Такі ж відомості відсутні і в деклараціях про доходи з 2011 по 2014 роки.

У вказаний період ОСОБА_6 проживав однією сім`єю з громадянкою України ОСОБА_7 , про що свідчить ведення ними спільного побуту та наявність взаємних прав та обов`язків, в тому числі по догляду та вихованню спільних дітей ОСОБА_8 . 2011 р.н. та ОСОБА_9 , 2014 р.н.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 2012 по 2015 рік ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з положеннями ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Сукупний дохід ОСОБА_7 , як фізичної особи, відповідно до офіційного листів Державної фіскальної служби вих. № 29947/5/99-99-11-02-03-16 від 30.12.2015 року та вих. №5325/5/99-99-11-02-03-16 від 30.03.2016, за вищевказаний період склав 160798,17 грн. Після набуття статусу фізичної особи-підприємця 04.03.2013 валовий дохід ОСОБА_7 , як фізичної особи-підприємця, за період з березня 2013 року по липень 2014 року склав 13834,00 грн., а з квітня 2015 року по 31.12.2015 року валовий дохід склав 431533,56 грн.

В той же час, протягом 2014 - 2015 років ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, набув у спільну сумісну власність його та ОСОБА_7 активів в розмірі, який більше ніж в три рази перевищує їх спільний сукупний дохід за вказаний період та який у 4 788,9 разів перевищує прожитковий мінімум для громадян України встановлений на 01.01.2015 року, зокрема, придбали у спільну власність:

-автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2014 року випуску,

-нежитлове приміщення № НОМЕР_15 в будинку АДРЕСА_4 ,

-паркомісця № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_4 ,

-квартиру АДРЕСА_5 ,

-квартиру АДРЕСА_6 .

Окрім цього, у спільній власності зазначених осіб перебуває автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 100, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_6 № шасі НОМЕР_7 , а у приватній власності ОСОБА_6 - квартира АДРЕСА_7 та земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_8 , державний акт серії ІІ-ХР № 059264.

Реєстрація права власності зазначених осіб на вказане майно підтверджується наданими суду матеріалами.

Крім того, матеріалами клопотання підтверджується, що ОСОБА_6 в період з 2005 по 2016 рік користується банківськими рахунками в ПАТ «Райффайзен банк Аваль» (МФО 300335) під номерами НОМЕР_8 (980) та НОМЕР_9 (978), в ПАТ «Фінексбанк» (МФО380311) під номерами НОМЕР_10 (978), НОМЕР_11 (980), НОМЕР_12 (980), НОМЕР_13 (978), НОМЕР_14 (980), НОМЕР_14 (978).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 1 статті 96-2 КК України передбачає, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
Згідно з частиною четвертою ст. 96-2 КК України гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Заслухавши пояснення детектива, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні детектива та може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звернувся із клопотанням про арешт майна, а саме: для перешкоджання можливості його приховування, перетворення, передачі, відчуження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 159-166, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 25.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, а саме:
-автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2014 року випуску, д/н НОМЕР_3 (і.н.з. НОМЕР_4 ), номер кузова НОМЕР_5 ;

-автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 100, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_6 , номер шасі НОМЕР_7 ;

-нежитлове приміщення АДРЕСА_2 ;

-паркомісце № НОМЕР_1 та паркомісце № НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_4 ;

-квартира АДРЕСА_5 ;

-квартира АДРЕСА_6 ;

-земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_8 , державний акт серії ІІ-ХР № 059264;

-квартира АДРЕСА_7 .

Накласти арешт на банківські рахунки ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_16 ) в ПАТ «Райффайзен банк Аваль» (МФО 300335) під номерами НОМЕР_8 (980) та НОМЕР_9 (978)

Накласти арешт на банківські рахунки ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_16 ) в ПАТ «Фінексбанк» (МФО380311) під номерами НОМЕР_10 (978), НОМЕР_11 (980), НОМЕР_12 (980), НОМЕР_13 (978), НОМЕР_14 (980), НОМЕР_14 (978).

Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Обов`язок по виконанню ухвали суду покласти на уповноважених детективів НАБУ слідчої групи у кримінальному провадженні №0000017.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя