Справа№ 524/6168/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.08.2016 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски, Лохвицького району Полтавської обл., громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.12.2012 року за ч.3 ст.186 КК України Лохвицьким районним судом до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 5.08.2016 року звільнений з Кременчуцької ВП №69 по відбуттю строку покарання,
ВСТАНОВИВ:
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2016, близько 03.30 години ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення магазину «Кулінічі» за адресою: буд.12-А по бульвару Пушкіна м. Кременчук, з метою вчинення нападу та заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням до приміщення, підготувавшись заздалегідь, взявши із собою канцелярський ніж, підійшов до задніх дверей магазину «Кулінічі» за вказаною адресою.
Реалізуючи свої злочинні наміри, маючи умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), діючи з корисливих мотивів ОСОБА_6 , ривком рук відчинив задні двері, зайшов до вказаного магазину та зваливши на підлогу працівника магазину ОСОБА_7 , яка знаходилася за прилавком почав душити останню та погрожуючи канцелярським ножем наказав віддати гроші з каси. ОСОБА_7 сприйняла дану погрозу як реальну та вказала на місце де знаходилися гроші з каси магазину. В цю ж мить ОСОБА_6 , зв`язавши мотузкою руки ОСОБА_7 самостійно заволодів грошовими коштами з каси магазину, які знаходились під торгівельним прилавком в сумі 777 гривень, які належать власнику магазину ТОВ «Кулінічі».
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з місця його скоєння зник у невідомому напрямку, викраденим розпорядився на власний розсуд, в результаті чого завдав ТОВ «Кулінічі» матеріальної шкоди на суму 777 гривень.
Потерпіла ОСОБА_7 , під час проведення слідчої дії а саме пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, впізнала громадянина ОСОБА_6 , який, 08.08.2016 близько 03:30 години, в приміщенні магазину «Кулінічі» по бульвару Пушкіна, 12-А м. Кременчука скоїв на потерпілу напад та заволодів грошима.
Своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, та поєднаного з проникненням в інше приміщення чи сховище, громадянин ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.
08.08.2016 о 08:30 годині ОСОБА_6 на підставі ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та поміщено до ІТТ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.
08.08.2016 ОСОБА_6 оголошено підозру за частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України.
Підозрюваний ОСОБА_6 від дачі показів відмовився.
Вина підозрюваного ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме допитом потерпілої ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання, протокол огляду, вилученими та приєднаними речовими доказами.
У клопотанні наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому дій, а також існують ризики, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років, під загрозою покарання може переховуватись від органів досудового слідства та суду, також може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, застосовуючи на них заходи психологічного тиску з метою зміни ними своїх показань, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам. А також враховуючи, особу ОСОБА_6 а саме: те, що він проживає за межами міста, не має постійного місця роботи, неодноразово судимий, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнути можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, є необхідність в обранні стосовно останнього запобіжного заходу.
Заслухавши прокурора та слідчого, які підтримали внесене клопотання, підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, приходжу до наступних висновків.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.2 ст.492 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно з вимогами ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, його вік та стан здоров`я, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаного ризику, з урахуванням наведених обставин, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із погрозою застосування насильства, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено.
Керуючись ст. 176-178, 180, 183, 184, 193-197, 205, 369-372, 376, 392-393, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який обчислювати з 08 год. 30 хв. 08.08.2016 до 08 год. 30 хв. 06.10.2016.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури процесуального керівника у кримінальному провадженні, а також на начальникаКременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1