Справа № 367/1075/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/482/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 17 10.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
10 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7

представника Бучанської ВК №85 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відео конференції з Бучанською ВК № 85 матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2016 року про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України до 4 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року вирок Дарницького районного суду м. Києва залишено без змін.
08 лютого 2016 року до Ірпінського міського суду Київського області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , в якому він просив зарахувати в строк відбування покарання строк перебування в Київському СІЗО з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київського області від 12 березня 2016 року зазначене клопотання задоволено частково, зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 25.11.2013 року по 04.12.2014 року.
Своє рішення суд мотивував тим, що засудженому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання, тобто з 25.11.2013 року по 04.12.2014 року, а саме час вступу вироку в законну силу у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Не підлягає зарахуванню в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_7 в Київському СІЗО під час розгляду його клопотання про застосування амністії, так як згідно листа Вищого спеціалізованого суду України від 11.01.2016 року не підлягає зарахуванню термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарання, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання. Попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Ірпінського міського суду Київського області від 12 березня 2016 року та зробити переведення строку попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 25.11.2013 по 04.12.2014 року та з 21.02.2015 року по 16.10 2015 року.
Вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме неправильно розтлумачено положення п. г ч. 5 ст. 72 КК України. Просив зарахувати в строк весь час перебування його в Київському СІЗО до моменту етапування до виправної колонії та час перебування в Київському СІЗО під час розгляду судом його клопотання про застосування амністії.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який в повному обсязі підтримав подану ним апеляційну скаргу; думку представника колонії, який також підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Частиною 5 статті 72 КК України визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з п.г ч.5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до п.п.10, 24 ст. 3 КПК України, кримінальне провадження-досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.
Таким чином пунктом «г» ч.5 ст. 72 КК України передбачено випадки, коли в строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка вже відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді іншого кримінального провадження.
Як вбачається з апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , він просить зарахувати за правилами ч.5 ст. 72 КК України в строк покарання строк перебування в Київському СІЗО під час розгляду його клопотання про застосування амністії в цьому ж кримінальному провадженні в період з 21.02.2015р. по 16.10.2015р.
Однак, виходячи з положень вищенаведених норм, стадія виконання вироку, в даному випадку вирішення питання про застосування до ОСОБА_7 амністії у цьому ж кримінальному провадженні після набрання щодо нього вироком суду законної сили, до кримінального провадження нормами Кримінального процесуального Кодексу не віднесено.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування йому в строк покарання час перебування його в Київському СІЗО під час розгляду його клопотання про застосування амністії з 21.02.2015р. по 16.10.2015р.
В той же час мотиви, з яких суд дійшов вказаного висновку не в повній мірі відповідають обставинам справи та положенням закону. Однак правильне по суті та справедливе рішення не може бути скасоване лише з формальних підстав.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2016 року без змін.
Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2016 року про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без змін.

Судді:

______________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4