Справа № 146/119/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" липня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, -
21 серпня 2015 року біля 10:00 год ОСОБА_12 , перебуваючи у житловому будинку своєї співмешканки ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_1 , повторно, з метою заволодіння чужим майном, умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю останньої, таємно з житлової кімнати викрав бувший у використанні телевізор марки «Самсунг» моделі «СS21K9MJQ» з дистанційним пультом до нього, який на праві власності належить ОСОБА_14 , вартість якого, згідно висновку експерта № 786 від 19 вересня 2015 року становить 700 грн, після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, 01 вересня 2015 року біля 09:00 год, ОСОБА_12 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_15 , що розташоване по АДРЕСА_2 , представившись працівником ТОВ «АК «Зелена долина» під приводом продажу цукру, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_15 у сумі 400 грн, після чого з місця злочину зник.
03 вересня 2015 року біля 17:00 год, ОСОБА_12 , знаходячись на території домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_3 , діючи повторно, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном запропонував ОСОБА_7 придбати у нього цукор, проте в той час, коли остання винесла з будинку грошові кошти у сумі 800 грн, відкрито викрав з її рук вказані грошові кошти та ігноруючи прохання ОСОБА_7 припинити злочинні дії, з місця злочину втік, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, в середині вересня 2015 року, ОСОБА_12 , діючи повторно, маючи умисел шахрайсьми способом заволодіти чужим майном, прийшов до житлового будинку ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_4 , під приводом продажу по зниженим цінам круп, цукру, згущеного молока, яких у нього не було, увійшов в довіру ОСОБА_8 та незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 400 грн, які остання передала йому як плату за цукор та згущене молоко, після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, 04 жовтня 2015 року, ОСОБА_12 , діючи повторно, із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_4 , таємно з шухляди столу, який знаходився у житловій кімнаті вказаного будинку, викрав пенсійну картку «Приват Банку» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_4 .
В подальшому, продовжуючи злочинну діяльність,з метою зняття коштів з даної картки, ОСОБА_12 пішов до відділення банку. Перебуваючи біля відділення банку в смт. Томашполі по вул. Леніна, 6, провів за допомогою банкомату дві банківські операції по зняттю коштів з картки ОСОБА_4 , в результаті чого зняв з вказаної картки грошові кошти в загальній сумі 1200 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 16 грудня 2015 року біля 10:00 год, ОСОБА_12 , діючи повторно, маючи умисел шахрайським способом заволодіти чужим майном, прийшов до житлового будинку ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_5 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом продажу різних товарів, а саме круп по зниженим цінам, яких у останнього не було, увійшовши в довіру до ОСОБА_5 та незаконно заволодів його грошовими коштами у сумі 300 гривень, які останній дав ОСОБА_12 у якості плати за крупи.
У подальшому після отримання коштів від ОСОБА_5 , ОСОБА_12 непомітно від останнього з місця події зник, не маючи умислу в подальшому надати крупи, завдавши потерпілому матеріальної шкоду на вищевказану суму, а кошти у сумі 300 гривень які він отримав шахрайським шляхом, потратив на власний розсуд.
Також, 16 грудня 2015 року біля 10:00 год, ОСОБА_12 , перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_5 , в житловій кімнаті на журнальному столику ОСОБА_12 побачив мобільний телефон марки «Нокіа1800». Скориставшись тимчасовою відсутністю господаря, таємно поклав його до кишені своєї куртки та з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Згідно висновку експерта № 80/16-21 від 15.01.2016 року, вартість вказаного мобільного телефону становить 261, 78 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину визнав частково.
По факту крадіжки телевізора у ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що в той час співмешкав із потерпілою. Коли остання поїхала в м. Дрогобич Львівської області аби відвідати дітей він вирішив продати телевізор, оскільки на той час у нього не було грошей. Вказаний телевізор він заніс в магазин, що розташований в підвальному приміщенні Томашпільської друкарні та продав за 400 грн, аби через декілька днів мати змогу його викупити. Крім того, зазначив, що вказаний телевізор його співмешканці дала покористуватись ОСОБА_14 . Крім того, в період відсутності потерпілої, він взяв її пластикову картку, на яку останній нараховується пенсія, та пішов до банкомату, де без дозволу ОСОБА_4 зняв з картки грошові кошти в сумі 1200 грн.
Також ОСОБА_12 визнав вину за фактом заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_15 . Вказав, що прийшовши до будинку останнього, запропонував купити один мішок цукру за грошові кошти в сумі 400 грн. Після того, як потерпілий дав йому грошові, кошти він покинув його подвір`я не маючи наміру принести ОСОБА_15 обіцяного цукру.
За фактом заволодіння грошовими коштами у потерпілої ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_12 суду пояснив, що прийшовши до будинку потерпілої, він запропонував останній купити продукти харчування по зниженій ціні, на що вона погодилась та дала йому гроші в сумі 400 грн за які він пообіцяв принести 25 кг цукру та згущеного молока, однак принести ОСОБА_8 зазначені товари наміру не мав. В подальшому ОСОБА_12 змінив покази, зазначив, що ОСОБА_8 дала йому 400 грн, проте він взяв лише 50 грн, а 350 грн він повернув назад потерпілій. Вину по факту вчинення злочину, перебчаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відносно потерпілої ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_12 не визнав та пояснив, що 03 вересня 2015 року, перебуваючи в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області та йдучи дорогою, він зустрів потерпілу, якій запропонував купити два мішка цукру по ціні 400 грн за один мішок. Прийшовши на подвір`я ОСОБА_7 , остання пішла до магази, аби позичити грошей, а він залишився чекати на неї. Повернувшись, ОСОБА_7 перерахувала гроші та сказала йому, щоб він привіз цукор, на що обвинувачений відповів, що поки він не оплатить, то товару йому не дадуть. Тоді ОСОБА_7 добровільно передала йому грошові кошти в сумі 800 грн.
Також ОСОБА_12 не визнав вину по факту крадіжки телефону у ОСОБА_5 , пояснивши суду, що даний телефон йому дав сам потерпілий, оскільки телефон перебував у не робочому стані і був йому не потрібний. Зазначив, що на досудовому слідстві та під час проведення слідчого експерименту визнавав вину та вказував на місце, з якого він брав телефон, оскільки так йому сказали працівники міліції.
Крім того, пояснив, що перебуваючи в будинку потерпілого, він шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 300 грн, за які обіцяв ОСОБА_5 привезти цукор, гречку та рис, однак наміру на привезення зазначених товарів потерпілому не мав.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 суду пояснила, що влітку- на початку осені 2015 року до її домогосподарства прийшов ОСОБА_12 та постукав у двері. Коли вона відчинила, він запропонував цукру по дешевій ціні, на що вона погодилась та дала йому грошові кошти в сумі 50 грн на один мішок цукру. Однак, цукру обвинувачений їй так і не приніс та грошей не повернув. Крім того, зазначила, що точно не пам`ятає, коли відбувалася дана подія, оскільки у неї склероз.
Потерпілий ОСОБА_15 в судовому засіданні вказав, що восени 2015 року до його будинку завітав обвинувачений, представився працівником ТОВ «АК «Зелена долина» та запропонував придбати один мішок цукру, один мішок муки, 10 кг гречаних круп. За це все потрібно було заплатити грошові кошти у сумі 600-700 грн. На дану пропозицію він погодився, однак дав ОСОБА_12 лише 400 грн, після чого потерпілий сказав, що решту коштів відасть, коли той привезе обіцяні товари, однак до цього часу грошей так і не повернув та обіцяні товари не приніс.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що у вересні 2015 року до її домогосподарства прийшов ОСОБА_12 та повідомив, що є представником благодійної організації, яка надає допомогу пенсіонерам. Показав список з преліком продуктів, в якому була гречка, цукор, олія та інші продукти харчування та запропонував купити щось із даного списку товарів, однак вона відмовила йому в цьому і він пішов далі, а через деякий час повернувася та запропонував купити два мішка цукру по ціні 400 грн за один мішок. Так як на даний момент у неї таких коштів не було, вона вирішила піти до магазину та позичити гроші. Повернувшись з грішми додому, вона ще раз перерахувала їх та тримала в руках. Дані грошові кошти мала намір дати обвинуваченому лише після того, як привезеть цукор, однак він вихопив їх у неї з рук та вийшов з подвір`я.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що взимку 2015 року, повертаючись з ринку додому, на дорозі його зустрів обвинувачений, який сказав, що надає допомогу від отця ОСОБА_17 дітям війни та інвалідам, а саме продає продукти харчування по зниженим цінам. Прийшовши із обвинуваченим додому, потерпілий склав список продуктів на загальну суму 310 грн, однак дав обвинуваченому лише 300 грн, так як більше у нього не було, на що ОСОБА_12 сказав, що решту грошей відасть, коли він привезе зазначені продукти. Через деякий час, після того як пішов обвинувачений, потерпілий помітив, що з будинку зник мобільний телефон, який їм з дружиною подарувала дочка.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що обвинувачений ОСОБА_12 є її співмешканцем. В серпні 2015 року вона поїхала в м. Дрогобич Львівської області, аби навідати дітей, а по приїзду додому помітила, що відсутній телевізор, який їй дала покористуватись ОСОБА_14 . Коли вона запитала обвинуваченого де телевір, він сказав, що телевізор перебуває в ремонті, однак згодом вона дізналась, що телевізор ОСОБА_12 продав.Також ОСОБА_4 вказала, що під час її відсутності ОСОБА_12 без її відома взяв з її гаманця картку, на якій був написаний пін-код до неї, зняв грошові кошти в сумі 1200 грн. Зазначила, що раніше картку та грошей ОСОБА_12 ніколи не давала.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 суду пояснила, що в її власноті перебуває телевізор марки «Самсугн», який вона дала покористуватися ОСОБА_4 , однак в літку 2015 року остання повідомила їй, що даний телевізор було викрадено обвинуваченим.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що влітку 2015 року, їдучи автомобілем в смт. Томашпіль, його зупинив обвинувачений та попросив завезти телевізор в ремонт, на що він погодився. Під`їхавши до будинку ОСОБА_12 , останній виніс телевізор та поклав його в автомобіль. Даний телевізор разом із обвинуваченим він завіз до телеательє.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2015 року до його магазину прийшов обвинувачений та запитав, чи не бажає він купити телевізор. Погодившись на пропозицію ОСОБА_12 , він запитав, чи телевізор не крадений, однак той відповів, що телевізор належить йому, а продає його по тій причині, що має їхати на роботу і він йому більше не потрібен. Даний телевізор марки «Самсугн» він придбав за грошові кошти у сумі 500 грн. Через деякий час ОСОБА_12 приніс пульт управління до телевізора.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що є сусідом обвинуваченого та батьком потерпілої ОСОБА_14 . У власності дочки перебував телевізор марки «Самсунг» і, оскільки він був їй не потрібний, вона дала його покористуватись своїй сусідці ОСОБА_4 , з якою на той час співмешкав ОСОБА_12 . Коли телевізора не стало, ОСОБА_12 сказав, що він поламався та перебуває в ремонті, однак згодом його знайшли працівники міліції.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що восени 2015 року вона перебувала в домогосподарстві ОСОБА_8 та поралась на кухні. В цей час до ОСОБА_8 прийшов невідомий чоловік. Після короткої розмови остання винесла йому грошові кошти в сумі 400 грн за те, що він привезе їй муку, цукор та згущене молоко. Крім того, в судовому засіданні зазначила, що приходив не ОСОБА_12 , так як той чоловік був з бородою і менший на зріст.
Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що є дружиною потерпілого ОСОБА_5 . В грудні 2015 року вона разом із чоловіком перебувала на ринку в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Купивши продуктів харчування, чоловік взяв сумки та попрямував додому, а вона ще пішла в аптеку. Повернувшись додому, вона побачила, що чоловік на когось чекає та приготував пластикові пляшки і пакети, які, як він повідомив, приготував для борошна, цукру, гречки, а пляшки для олії. Зі слів чоловіка повідомила, що, коли той повертався додому, біля переїзду його зустрів ОСОБА_12 та сказав, що надає поміч дітям війни та інвалідам від отця ОСОБА_17 .Прийшовши до домогосподарства, чоловік дав обвинуваченому 300 грн та пішов до сусіда, аби позичити грошей, а коли повернувся, то останнього уже не було. Крім того, зазначила, що, зайшовши ввечері до будинку, вони помітили, що відсутній мобільний телефон марки «Нокіа», який їм подарувала дочка. Здогадавшись, що його міг викрасти ОСОБА_12 , вони зателефонували дочці, а та в свою чергу зателефонувала в міліцію та повідомила про дану подію.
Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що є дочкою потерпілого ОСОБА_5 та зазначила, що їй належав мобільний телефон марки «Нокіа», який вони подарувала своїм батькам. Так, в грудні 2015 року біля 17:00 год вечора до неї зателефонувала мати та повідомила, що їх із батьком обікрали. По приїзду до батьків мати показала їй список з продуктами харчування та повідомила про крадіжку мобільного телефону, а батько повідомив, що невідомий чоловік представившись представником благодійної організації, шляхом обману заволодів його грошовими коштами, за які він обіцяв принести цукор та крупи, після чого вона зателефонувала в міліцію.
Допитана в судовому засіданні за участю законного представника неповнолітня свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що потерпіла ОСОБА_7 доводиться їй матір`ю. Так, в вересні 2015 року до їхнього домогосподарства прийшов обвинувачений та запропонував купити цукор по дешевій ціні, на що мати погодилась, але, оскільки, на той час у них не було грошей, мати пішла до магазину, аби їх позичити, а ОСОБА_12 залишився на подвір`ї та розмовляв з нею та бабою. Згодом мати повернулась з грошима та, коли розмовляла з обвинуваченим, останній вихопив гроші у неї з рук та швидко вийшов з території домогосподарства.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила, що є матір`ю потерпілої ОСОБА_7 . Вказала, що до їхнього домогосподарства прийшов ОСОБА_12 та запропонував купити два мішки цукру по ціні 400 грн за один мішок. Погодившись на дану пропозицію, ОСОБА_7 пішла до магазину, аби позичити грошей, а обвинуваченний залишився на подвір`ї та розмовляв з нею та її онукою ОСОБА_24 . Повернувшись з грошима, ОСОБА_7 перерахувала гроші та тримала їх в руках, однак ОСОБА_12 вихопив гроші в неї з рук та швидко покинув територію домогосподарства.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що був запрошений працівниками міліції у якості понятого під час проведення слідчого експерименту, а саме відтворення обстановки та обставин подіїі. Під час проведення даного слідчого експеримента ОСОБА_12 показував та розказував, як вчиняв злочини. Так, в с. Яришівка Томашпільського району Вінницької області обвинувачений показав, як заходив на подвір`я домогосподарства та, представившись представником організації, що надає продукти харчування по зниженим цінам, взяв в жінки похилого віку грошові кошти в сумі 300-400 грн.
Слідуючим будинком, в якому проходив слідчий експеримент, був будинок співмешканки обвинуваченого, де останній показав на місце, в якому стояв кольоровий телевізор та місце, де стояла пенсійна пластикова картка, яку він разом із телевізором викрав з будинку.
Далі вони поїхали на «Лису гору» в смт. Томашпіль Вінницької області, де ОСОБА_12 показав на будинок, в якому проживав чоловік похилого віку, та показав, як проходив на подвір`я даного будинку, при цьому розповідаючи, що, представившись даному чоловіку працівником ТОВ «Зелена долина», взяв у нього на цукор грошові кошти у сумі 400 грн та зник з грошима.
В подальшому вони поїхали в смт. Вапняра Томашпільського району Вінницької області де обвинувачений показав на будинок, в якому проживало двоє пенсіонерів. У вказаному будинку ОСОБА_12 розповідав, як шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого під приводом продажу цукру та викрав телефон.
Крім цього, ОСОБА_26 зазначив, що під час проведення слідчого експерименту обвинувачений добровільно показував на будинки та розповідав про події, за яких вчиняв злочини, тиску з боку працівників міліції на нього ніхто не вчиняв та не погрожував йому.
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що був в якості понятого під час проведення шести слідчих експериментів, які проводились в смт. Томашпіль, смт. Вапнярка та с. Яришівка Томашпільського району Вінницької області. Під час проведення слідчих ексериментів ОСОБА_12 розказував, як вводив в оману людей, представляючись представником ТОВ «Зелена долина», пропонував купити цукор по зниженим цінам та як без дозволу ОСОБА_4 зняв в банкоматі кошти з її пластикової картки, а також показав, як викрадав телевізор із будинку своєї співмешканки.
Допитаний в судовому засідані слідчий ОСОБА_28 з метою з`ясування обставин щодо застосування до обвинуваченого тиску пояснив, що займає посаду слідчого СВ Томашпільського ВП ГУНП України у Вінницькій області та проводив слідчі дії під час досудового розслідування даного кримінального провадження. Зазначив, що під час проведення слідчих дій обвинувачений ОСОБА_12 всі покази давав добровільно, тиск на нього ніхто не чинив, при відтворенні обставин та обстановки місця події обвинуваченому ніхто не вказував, що говорити та показувати, де були якісь предмети. Вказав, що ОСОБА_12 сам вказував на будинки, в яких вчиняв злочини, та місце розташування предметів, які викрадав із вказаних будинків.
Допитаний в судовому засідані оперуповноважений ОСОБА_29 з метою з`ясування обставин щодо застосування до обвинуваченого тиску пояснив, що працює старшим оперуповноваженим кримінального розшуку Томашпільського ВП ГУНП України у Вінницькій області та вказав, що тиску на обвинуваченого під час проведення слідчих дій та слідчого експерименту ніхто не вчиняв.
Крім того, винуватість ОСОБА_12 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України ,підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:
- Протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 січня 2016 року, згідно якого оперуповноваженний СКП СВ Томашпільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_30 прийняв усну заяву від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 55 т.2);
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 січня 2016 року, згідно якого ОСОБА_8 впізнала чоловіка, фото якого знаходиться під № 3 та пояснила, що саме він у вересні 2015 року під приводом продажу продуктів харчування заволодів її грошовими коштами у розмірі 400 грн (а.с. 56-58 т.2);
- Протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 січня 2016 року, згідно якого слідчий СВ Томашпільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_31 прийняв усну заяву від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України (а.с. 60 т.2);
- Випискою з ПАТ «КБ «ПриваБанк» по картці потерпілої ОСОБА_4 за період з 01 червня 2015 по 19 січня 2016 року, відповідно до якої 04 жовтня 2015 року за дві операції даної карти було знято грошові кошти в сумі 1200 грн (а.с. 61-65 т. 2);
- Протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 грудня 2015 року, згідно якого оперовповноваженний СКП СВ Томашпільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_30 прийняв усну заяву від ОСОБА_5 про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України (а.с. 66 т.2);
- Висновком експерта № 80/16-21 від 15 січня 2016 року, згідно якого ринкова вартість телефону марки «Nokia» моделі «1800» IMEI: НОМЕР_2 , який був викрадений у ОСОБА_5 , станом на 16 грудня 2015 року при умові робочого стану та виконання всіх робочих функій становила 261,78 грн (а.с. 68-69 т.2);
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 січня 2016 року, згідно якого ОСОБА_5 впізнав чоловіка, фото якого знаходиться під № 2 та пояснив, що саме він у серпні 2015 року заволодів його грошовими коштами у розмірі 300 грн та підозрює дану особу у крадіжці його мобільного телефону (а.с. 71-73);
- Протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04 вересня 2015 року, згідно якого старший слідчий СВ Томашпільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_32 прийняла усну заяву від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 45 т.2);
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 січня 2016 року, згідно якого ОСОБА_7 впізнала чоловіка, фото якого знаходиться під № 3 та пояснила, що саме він у вересні 2015 року заволодів її грошовими коштами у розмірі 800 грн, які вона тримала, а останній їх вирвав із її рук (а.с. 76-78 т.2);
- Протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01 вересня 2015 року, згідно якого слідчий СВ Томашпільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_31 прийняв усну заяву від ОСОБА_15 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 80 т.2);
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 січня 2016 року, згідно якого ОСОБА_7 впізнала чоловіка, фото якого знаходиться під № 1 та пояснив, що саме він у 01 вересня 2015 року під приводом продажу продуктів харчування по низьким цінам заволодів її грошовими коштами у розмірі 400 грн (а.с. 81-83 т.2);
- Протоколом огляду місця події від 01 вересня 2015 року о 12 год 15 хв, згідно якого було оглянуто службове приміщення Томашпільського ВП, а саме кабінет № 23 до якого зайшов ОСОБА_12 та добровільно видав із лівої кишенні светра кошти в сумі 190 грн та пояснив, що дані кошти належать громадянину на ім`я ОСОБА_33 , якими він заволодів шахрайським способом під приводом продажу цукру (а.с. 85-86 т.2);
- Протоколом про прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 серпня 2015 року, згідно якого ДІМ СДІМ Томашпільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_34 прийняв усну заяву від ОСОБА_14 по факту крадіжки телевізора марки «Самсунг» (а.с. 89 т.2);
- Протоколом огляду місця події від 25 серпня 2015 року, згідно якого о 18 год 40 хв, було оглянуто магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в приміщенні Томашпільської друкарні та належить ОСОБА_19 . Під час проведення огляду даного магазину з правої сторони, біля вітрини на підлозі було виявлено телевізор сірого кольору марки «Самсунг» моделі «CS-21K9MJQ», на якому знаходився пульт сірого кольору з надписом «Самсунг». Даний телевізор та пульт до нього, зі слів ОСОБА_19 , йому 21 серпня 2015 року продав невідомий чоловік за кошти в сумі 500 грн (а.с. 90-93 т.2);
- Висновком експерта № 786 від 19 вересня 2015 року, згідно якого ринкова вартість телевізора марки «Самсунг» моделі «CS-21K9MJQ» становить 700 грн (а.с. 96-99 т.2);
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2016 року розпочатого о 11 год 10 хв та закінченого о 13 год 55 хв за участю підоозрюваного ОСОБА_12 , згідно якого ОСОБА_12 показував на будинки, де проживають потерпілі та розповідав, при яких обставинах вчиняв злочини (а.с. 14-28 т.2);
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 за фактом крадіжки мобільного телефону в будинку ОСОБА_5 та вчинення грабежу відносно потерпілої ОСОБА_7 ,суд розцінює як обрану позицію захисту від пред`явленого обвинувачення.
Так, не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого про те, що він гроші з рук ОСОБА_7 не виривав, так як остання дала йому їх сама, оскільки вина обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що обвинувачений дійсно пропонував їй купити цукор по знижених цінах, проте, коли вона позичила на цукор гроші, то сказала, що їх віддасть лише тоді, коли побачить товар, при цьому гроші тримала в руках. У цей час обвинувачений підійшов до неї та вирвав гроші в сумі 800 грн. з її рук. Дані свідчення підтверджуються також показаннями свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , які підтвердили, що потерпіла тримала гроші в руках та невідомий чоловік підійшов до неї та вирвав їх з рук ОСОБА_7 .
Невизнання вини обвинуваченем щодо викраденого телефону у ОСОБА_5 спростовуються показами потерпілого, свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_35 .Крім того по даному епізоду ОСОБА_12 неодноразово змінював покази, то визнаючи вину, то не визнаючи.
Щодо протиріч, які виникли у судовому засіданні під час допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка вказала, що дала обвинуваченому лище 50 грн, та допиту свідка ОСОБА_21 , яка вказала що до потерпілої приходила інша особа, а не ОСОБА_12 , вони спростовуються наступним.
Так, під час допиту ОСОБА_12 показав, що взяв у ОСОБА_8 400 грн, в подальшому змінив попередні покази після того як потерпіла сказала, що дала лише 50 грн. Крім того, свідок ОСОБА_21 підтвердила те, що ОСОБА_8 дала гроші невідомій особі саме у сумі 400 грн.Також факт отримання обвинуваченим 400 грн підтверджується заявою потерпілої, згідно якої невідома особа шахрайським шляхом незаконно заволоділа належними їй 400 грн. При цьому суд враховує, що потерпіла ОСОБА_8 - особа похилого віку, тому може не пам`ятати усіх обставин справи.
Що стосується твердження свідка ОСОБА_21 про те, що обвинувачений не та особа яка приходила до потерпілої, то воно спростовується показами самої ОСОБА_8 , яка впізнала ОСОБА_12 , а також тим, що обвинувачений сам підтвердив що то був він, а не інша особа, та протоколом впізнання, згідно з яким потерпіла впізнала обвинуваченого, як особу, якій віддала гроші.
Також у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження показання ОСОБА_12 щодо вчинення відносно нього тиску працівниками поліції.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілих, показання свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що дії ОСОБА_12 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка вчинена повторно, ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка вчинена повторно, ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка вчинена повторно, за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненне повторно, за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненне повторно, за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненне повторно.
Відповідно до ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненного, як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта-як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Тому, враховуючи зміст ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначені покарання дії ОСОБА_12 мають бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є повторність та ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненне повторно.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України - вчинення злочину проти особи похилого віку.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, обставини, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, позитивно характеризуєтсья, на диспансерному психіатричному обліку не перебуває, розмір завданих збитків, позицію державного обвинувача та потерпілих щодо міри покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, слід призначення покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій частини статтей за якими кваліфіковано його діяння шляхом часткового складання.
При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, слід врахувати вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 06 червня 2016 року .
Питання про речові докази вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України,
Цивільнів позови потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 в кримінальному провадженні не пред`являли, тому суд роз`яснює потерпілим, що вони, як особи, які не пред`явила цивільного позову в кримінальному проваджені, відповідно до вимог ч.7 ст.128 КПК України, мають право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) у вчинені злочинів, передбаченихч. 2 ст. 185, ч 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК Ураїни у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання визначитиОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного покарання з покаранням за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 06 червня 2016 року визначитиОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) рахувати з 10 січня 2016 року.
Запобіжний захід обвинуваченомуОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) в строк відбуваня покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту взяття під варту з 10 січня 2016 року по дату постановлення вироку включно, тобто по 13 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 568,50 грн (п`ятсот шістдесят вісім гривень 50 копійок).
Речові докази у справі, а саме:
- грошові кошти у сумі 190 грн, які повернуті під зберігальну розписку власнику ОСОБА_15 - передати за належністю власнику;
- телевізор марки «Самсунг» моделі «CS-21K9MJQ» повернутий під зберігальну розписку власниці ОСОБА_14 передати за належністю власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1