АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/2038/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/137/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника - адвоката ОСОБА_9

потерпілого - ОСОБА_10

його представника- адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_10 на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2016 року, яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, з середньою освітою, одружену, працюючу в Яблунівському обласному комунальному дитячому протитуберкульозному санаторії, раніше не судиму, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громаданя, що складає 850 грн.

Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди задоволено частково в розмірі 1000 грн.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -

визнано не винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Встановила:

Згідно вироку суду, 07 вересня 2015 року близько 08 год. 00 хв. по вул. Наливайка, що у с. Сухостав Гусятинського району Тернопільської області, між місцевими жителями, а саме обвинуваченою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті неприязних відносин виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_7 умисно нанесла ОСОБА_10 удар рукою в область лівого вуха та губи, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій вушній раковині, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Органами досудового розслідування також звинувачується ОСОБА_8 в тому, що 07 вересня 2015 року близько 08 год. 00 хв. по вул. Наливайка, що у с. Сухостав Гусятинського району Тернопільської області, між місцевими жителями, а саме обвинуваченою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті неприязних відносин виникла словесна суперечка, яка переросла у бійку. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та умисно наніс ОСОБА_10 декілька ударів ногою в область кисті правої руки, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 1-ї п`ясної кістки правої кисті, обширного синця на правій кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_8 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Цим же вироком, суд першої інстанції виправдав ОСОБА_8 за недоведеністю предявленого обвинувачення.

Підставою для виправдання суд у вироку вказав, що під час досудового розслідування та судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України саме ОСОБА_13 .

Суд послався на те, що останній в судовому засіданні винуватість свою у вчиненні кримінального правопорушення не визнав,вказав, що злочин,який йому інкримінується він не скоював.

Такі докази сторони обвинувачення, як показання потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_14 , а також протоколи слідчих експерементів проведених з потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_14 оцінив критично, вважаючи їх непослідовними та суперечливими.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 просить вищевказаний вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у суді першої інстанції. Зазначає, що суд навів у вироку неправдиві покази його як потерпілого, адже і на слідчому експерименті, і в судовому засіданні він підтвердив, що ОСОБА_8 наніс йому удар в область правої руки. Крім того, вказує, що суд послався на покази свідка ОСОБА_15 , що перебуває у дружніх відносинах із сім`єю ОСОБА_16 , якого насправді не було на місці події та який не допитувався на досудовому слідстві, однак не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_18 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказаний вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що органами досудового слідства зібрано достатньо доказів, які дають достатні підстави вважати обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення доведеним.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються, окрім іншого, формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Висновок суду про необхідність виправдання ОСОБА_8 через відсутність в його діянні складу кримінального правопорушення є неправильним та не ґрунтується на доказах, досліджених під час судового розгляду. Суд не надав оцінки кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, всупереч вимог ч. 1 ст. 94, ч. 1 ст. 370, п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зокрема, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нанесли тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 спільно, тому їх вина доводиться одними і тими ж самими доказами. Однак, при підтвердженні вини ОСОБА_7 суд бере до уваги дані докази, а при аргументуванні невинуватості ОСОБА_8 покази свідків та протоколу слідчого експерименту вже до уваги не беруться. Крім того, є безпідставними твердження суду щодо непослідовності показів потерпілого, оскільки в матеріалах справи містяться конкретні та чіткі покази ОСОБА_10 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Крім того, прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність правової кваліфікації злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_7 , посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. На думку прокурора, призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання є недостатнім для її виправлення та перевиховання і не може ефективно запобігти вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, тому їй слід призначити більш тяжче покарання.

В запереченні на апеляційні скарги потерпілого та прокурора захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 просить залишити апеляційні скарги без задоволення, оскільки вони є безпідставними, надуманими та такими, що не ґрунтуються на вимогах КПК України. Вказує, що зауваження щодо розбіжностей у показах потерпілих та свідків, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких клопотань чи скарг в ході досудового розслідування заявлено не було. Зазначає, що вина ОСОБА_8 у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не доведена, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та потерпілого, які підтримали подані ними апеляційні скарги, вважають вирок суду незаконним та просять скасувати його, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд, обвинуваченого ОСОБА_19 , який заперечив проти апеляційних скарг прокурора та потерпілого та вважає вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються, окрім іншого, формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 411 КПК України вирок вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам справи і підлягає скасуванню, коли висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні, коли суд не взяв до уваги докази, як могли істотно вплинути на його висновки, коли при наявності суперечливих доказів, що мають істотне значення для висновків суду, у вироку не зазначено чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, коли висновки суду, викладені у вироку містять істотні суперечності.

Перевіркою матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Аналіз вироку та матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не надавши оцінки кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і що, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Оцінюючи докази в кримінальному провадженні, суд першої інстанції при підтвердженні вини обвинуваченої ОСОБА_7 взяв до уваги показання свідка ОСОБА_14 , яка вказує, що бачила, як ОСОБА_7 наносила удари її чоловіку ОСОБА_10 ..В той же час при аргументуванні невинуватості обвинуваченого ОСОБА_8 , критично оцінив та не взяв до уваги ці ж самі покази свідка ОСОБА_14 та протокол слідчого експерименту, чим допустив істотні суперечності в судовому рішенні.

Також, суд зазначив, що покази потерпілого є непослідовними та суперечливими, однак такі твердження суду не відповідають матеріалам кримінального провадження та звукозапису судового засідання, згідно яких потерпілий ОСОБА_10 однозначно і послідовно пояснював про те, як ОСОБА_8 та ОСОБА_7 завдали йому тілесних ушкоджень, зокрема, що ОСОБА_8 наніс йому удар ногою в праву руку.

По незрозумілих причинах, суд також не взяв до уваги та не дав належної оцінки іншим доказам по справі, зокрема показанням свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ..

Крім цього, відповідно до ст. 374 ч. 4 п. 1 КПК України у резолютивній частині виправдувального вироку зазначається: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року«Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», яка на даний час є чинною, резолютивна частина виправдувального вироку повинна містити рішення суду про визнання підсудного невинним у вчиненні злочину, передбаченого статтею (пунктом, частиною статті) кримінального закону, за якою його було віддано до суду, із зазначенням передбаченої законом підстави виправдання.

Проте, як видно з вироку суд цих вимог закону не дотримався, не зазначивши у резолютивній частині вироку підстави визнання обвинуваченого не винуватим у предявленому обвинуваченні, а тільки виправдав його.

При наведенх обставинах, погоджуючись з доводами викладеними прокурором та потерпілим в їх апеляційних скаргах, колегія суддів прийшла до висновку, що вирок постановлений з істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства, наявності у вироку суперечностей та невідповідностей висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що унеможливило постановлення законного та обґрунтованого вироку.

За змістом ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому за клопотанням учасників судового провадження, зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Оскільки в поданих апеляційних скаргах клопотань про повторне дослідження обставин кримінального провадження від учасників судового провадження не надходило як і вимог про постановлення нового вироку, постановлений вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України .

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, апеляційний суд не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому інші доводи апеляційних скарг підлягають перевірці при новому судовому розгляді.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 124, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 426 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2016 року задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_12 - задовольнити частково.

Вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - скасувати.

Призначити новий розгляд в Гусятинському районному суді Тернопільської області обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2