АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/3856/16-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/2266/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 25 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 -,

В с т а н о в и л а:
Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бай-Сют, Каахемського району, Тувинської республіки, Російської Федерації, громадянин України, росіянин, тимчасово не працюючий, не одружений, раніше судимий:

15.01.1997 р. Краснолиманським міським судом Донецької області за ст. 81 ч. 3, ст. 17, ст. 81 ч. 3, ст. 17, ст. 140 ч. 2, ст. 89 ч. 1, ст. 42 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 15.11.2000 р. з ВК № 20 Донецької області, на підставі рішення Кирівського районного суду м. Донецька, не відбутий термін покарання 11 місяців 21 день;

01.08.2001 р. Краснолиманським міським судом Донецької області за ст. 140 ч. 2, ст. 143 ч. 2, ст. 81 ч. 3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

16.02.2009 р. Краснолиманським міським судом Донецької області за ст. 185 ч. 3, ст. 187 ч. 3, ст. 70 ч. 1, ст. 71 ч. 1 КК України до 10 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, звільнений 05.11.2015 р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнанний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 , визнаний винним в тім, що 01.03.2016 р. приблизно о 7 год. 00 хвл. знаходився у приміщенні складу № 81 за адресою: АДРЕСА_3 , який орендується потерпілим ОСОБА_8 де побачив, що у приміщенні складу знаходяться два алюмінієвих електричних чайника вітчизняного виробництва, при цьому у ОСОБА_7 виник умисел, на таємне викрадення чужого майна і, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна для особистого збагачення, перевіривши, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав шляхом вільного доступу два металеві електричні чайника вітчизняного виробництва, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд

В апеляційній скарзі прокурор просить про скасування вироку в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, необґрунтованим звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання, що потягло за собою невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, у зв`язку із його м`якістю. Кримінальне провадження прокурор просить направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що відповідно до п.2 ч.3 ст. 374 КПК України , у разі визнання особи винуватою , мотивувальна частина вироку суду має містити , крім іншого , формулювання обвинуваченого , визнаного судом доведеним , із зазначенням місця, часу , способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення , форми вини та мотивів кримінального правопорушення. При формулюванні визнаного доведеним обвинувачення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України , суд не зазначив наслідки його вчинення , а саме розмір спричиненої шкоди потерпілому, вартості викраденого майна , що є обов`язковою ознакою складу злочину. При цьому обвинувальний акт зазначені данні містив. Прокурор також вважає , що відсутність в мотивувальній частині вироку даних про вартість викраденого майна порушує вимоги ч.3 ст. 349 КПК України , оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини кримінального правопорушення , зазначені в обвинувальному акті.

Окрім того , прокурор посилається на порушення судом вимог закону України про кримінальну відповідальність, оскільки вважає , що призначене ОСОБА_7 покарання, відповідно до вимог ст.69-1 КК України не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання , передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України. Посилаючись на негативні дані , що характеризують особу обвинуваченого, прокурор вважає звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням необґрунтованим.

Вислухавши доповідь судді; пояснення прокурора , який підтримав апеляційну скаргу; вивчивши матеріали справи , колегія суддів , вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи , які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог , передбачених КПК України .

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України в мотивувальній частині обвинувального вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним , із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення , форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Цих вимог суд першої інстанції при ухваленні вироку не дотримався , оскільки не зазначив у вироку вартість викраденого ОСОБА_7 майна.

Зазначені вище порушення вимог КПК України відповідно до ч.1 ст. 412 є суттєвими , оскільки перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи, що передбачених ст.420 КПК України підстав для постановлення апеляційним судом свого вироку немає, вирок суду слід скасувати і призначити по справі новий судовий розгляд в суді першої інстанції, в ході якого суду належить виправити зазначені порушення.

Відповідно до ч 2. ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Тому колегія суддів попередньо не має права давати оцінку доводам апеляційної скарги прокурора щодо необхідності застосування до обвинуваченого положень ст.69-1 КК України при призначенні покарання, та доводам щодо безпідставного звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням. Зазначеним доводам апеляційних скарг суд першої інстанції має надати оцінку за результатами нового судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412 КПК України судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок Московського районного суду м. Харкова від 25 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді -