Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання: ОСОБА_4

З участю прокурора: ОСОБА_5

Захисника: ОСОБА_6

Засудженого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Володимирецького районного суду від 16 червня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого про застосування до нього умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Володимирецького районного суду від 16 червня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування зазначає, що за період відбування покарання став на шлях виправлення, має позитивну характеристику, 8 подяк і 1 непогашене стягнення. Вказує, що за час відбування покарання постійно працює на роботах у зв`язку з чим має поганий стан здоров`я. При цьому зазначає, що стягнення він отримав несправедливо.
Просить ухвалу скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просять застосувати умовно-дострокове звільнення, думку прокурора ОСОБА_5 про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали заяви та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена в ч.3 ст.81 КК України.

Згідно роз`яснень які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У п.3 ч.3 ст.81 КК України зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 частини строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_7 , засуджений вироком Миронівського районного суду Київської області від 24.04.2009 року за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 04.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 08.02.2009 року по 09.05.2009 року в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При розгляді клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_7 в Полицькій ВК-76 відбуває покарання з 05.06.2009 року. За час відбуття покарання характеризується посередньо, був заохочений 8 разів і має 1 стягнення, яке на даний час не погашено. За порушення режиму відбування покарання постановою начальника колонії був переведений до дільниці соціальної реабілітації 01.11.2015 року. Засуджений працевлаштований у господарчому дворі, слюсарем. До роботи відноситься посередньо, свої обов`язки виконує сумлінно, дотримується вимог пожежної безпеки та безпеки праці.
За змістом закону, висновок суду про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.
Тому, відмовляючи у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд першої інстанції врахував характеристику засудженого, яка свідчить, що протягом строку відбуття покарання останній не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, хоча і відбув ? строку покарання, а тому вірно визначив, що поведінка засудженого під час відбування покарання не в повній мірі свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
Сумлінною поведінкою вважається не пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, на що обґрунтовано і мотивовано покликався суд першої інстанції.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_7 , а саме його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не лише за час перебування у Полицькій ВК-76.
Доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не знайшли свого підтвердження під час розгляду його апеляційної скарги.
За таких обставин, ухвала Володимирецького районного суду від 16 червня 2016 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Володимирецького районного суду від 16 червня 2016 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 щодо застосування до нього умовно-дострокового звільнення залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3