АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2911/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладено обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді або суду на

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Крижопіль, Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, інваліда 2-ої групи, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також врахувавши недоведеність прокурором наявність інших двох необхідних підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, зокрема наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_9 , слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність покладення на останнього обов`язку прибувати до слідчого, слідчого судді або суду.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком на шістдесят діб, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, прокурор вказує на те, що слідчим суддею не в повній мірі враховано наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на учасників кримінального провадження, що на думку прокурора свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Додатково, апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_9 не з`явився за викликом слідчого, мотивувавши це перебуванням на лікуванні в госпіталі ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по м. Києву», а направлену поштою повістку отримувати відмовився. Також орган досудового розслідування переконаний в тому, що ОСОБА_9 , будучи колишнім працівником правоохоронних органів, впливав у незаконний спосіб на адміністрацію лікувального закладу системи МВС України з метою надання неправдивої інформації слідчому про перебування ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні.
Крім того, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.05.2016 р. відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, в рамках кримінального провадження № 0000434 від 12.02.2016 р., було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено з поміж інших обов`язків, обов`язок прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду, однак на переконання прокурора, те, що ОСОБА_9 відмовляється отримувати повістки та не повідомляє слідчому адресу свого фактичного місця проживання, свідчить про порушення покладених на ОСОБА_9 обов`язків, при застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та слугує підставою для зміни останньому запобіжного заходу на більш суворий.
Також, прокурор наголошує про те, що з клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 звертався прокурор, а за результатами розгляду слідчим суддею, в порушення вимог чинного кримінального процесуального закону покладено на підозрюваного обов`язок прибувати за викликом слідчого та суду, при цьому обов`язок прибувати за викликом прокурора до останнього не застосовано.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення захисників підозрюваного та самого підозрюваного, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчої групи Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001641 від 21.12.2012 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 365, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 351 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в перевищенні влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні за попередньою змовою групою осіб працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, умисному перешкоджанні законній професійній діяльності журналістів за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 171 КК України.
09.08.2016 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 171 КК України.
10.08.2016 р. прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово відносно ОСОБА_9 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 171 КК України, а також можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що ОСОБА_9 на неодноразові виклики до слідчого, прокурора не з`являється, крім того останній порушив умови раніше застосованого щодо нього запобіжного заходу, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
12.08.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в клопотання прокурора було задоволено частково та покладено на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді або суду.
Задовольняючи частково клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено наявності будь-яких підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, а також доказів того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя має врахувати обставини, визначені ст. 178 цього Кодексу, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Разом з тим, перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вірно встановив, з чим погоджується і колегія суддів, що вказані доводи є не обґрунтованими.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Крім того, як правильно було встановлено слідчим суддею, з чим погоджується і колегія суддів, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 171 КК України, що підтверджується зібраними у судовому та кримінальному провадженні доказами, які були досліджені судом першої інстанції.

При цьому, слід зазначити, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою у вчиненні злочину, а зобов`язаний лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, як вірно вказав слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, прокурором недоведена неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.

З урахуванням наведеного стороною обвинувачення станом на час розгляду справи не доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні та неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, що виключає можливість застосування запобіжного заходу.

Доводи, апелянта про те, що ОСОБА_9 , будучи колишнім працівником правоохоронних органів, впливав у незаконний спосіб на адміністрацію лікувального закладу системи МВС України з метою надання неправдивої інформації слідчому про перебування ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурором не було надано суду належних доказів незаконного впливу на адміністрацію лікувального закладу системи МВС України, та в матеріалах судового провадження такі дані відсутні, а тому вказані доводи апеляційної скарги прокурора є лише припущенням органу досудового розслідування, які не підтверджуються жодними доказами.
Посилання прокурора на порушення ОСОБА_9 обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 23.05.2016 р. при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що на думку органу досудового розслідування є підставою для застосування до останнього більш суворого запобіжного заходу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказаний прокурором запобіжний захід був обраний відносно ОСОБА_9 в рамках іншого кримінального провадження, а саме № 0000434, яке жодним чином не відноситься до кримінального провадження № 0001641, в рамках якого ОСОБА_9 09.08.2016 р. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 171 КК України. Більше того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурором не було надано інформації про ініціювання органом досудового розслідування питання про зміну ОСОБА_9 обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000434, як і доказів того, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 було вчинено дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та порушено, покладені на нього процесуальні обов`язки.
Крім того, доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_9 під час проведення допиту відмовлявся надавати показання, зокрема щодо його фактичного місця проживання, що на думку органу досудового розслідування також свідчить про його неналежну процесуальну поведінку, також колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки надавати чи не надавати показання є його правом, закріпленим Конституцією України, а не процесуальним обов`язком.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характеризуючих даних про його особу, в їх сукупності який, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце реєстрації та проживання, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, є інвалідом 2-ої групи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків слідчого судді про необхідність покладення на ОСОБА_9 обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 194 КПК України.

За встановлених обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження та застосування іншого запобіжного заходу, колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року, якою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладено обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді або суду на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4