1-кп/357/882/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілою від 28.09.2016 року у кримінальному провадженні № 0003237 від 26.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чупира Білоцерківського району Київської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальна освітою, не заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
26.06.2016 року, близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину «Планета Секонхенду», що розташований в будинку №77 по вул. Привокзальна у м. Біла Церква Київської області, побачивши в одній з примірочних кабінок мобільний телефон марки «Хіаоті RedMi 2» із силіконовим чохлом до нього рожевого кольору та флеш-карткою Micro SD об`ємом 2 Гб, користуючись тим, що її дії залишаються непоміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку мобільного телефону марки «Хіаоті RedMi 2», ІМЕІ № НОМЕР_2 , вартістю 2375 гривень 00 копійок, із силіконовим чохлом до нього рожевого кольору, вартістю 40 гривень 00 копійок та флеш-карткою Micro SD об`ємом 2 Гб, вартістю 70 гривень 00 копійок, загальною вартістю 2485 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_4 , чим спричинила останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Органами досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування, 28.09.2016року між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_5 з іншого боку на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, збитки злочином потерпілій відшкодовано, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачена ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаною про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутою до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, взяла на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Потерпіла ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні її права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за назване

кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечив щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачена вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, матеріальні збитки потерпілій відшкодовані, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в межах санкції ст.185 ч.1 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речовий доказ по справі, мобільний телефон марки «Хіаоті RedMi 2», ІМЕІ № НОМЕР_2 , із силіконовим чохлом та флеш-карткою Micro SD об`ємом 2 Гб, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 слід залишити потерпілій.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 28.09.2016 року, укладену у кримінальному провадженні №0003237 від 26.06.2016 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити їй узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн..

Речовий доказ по справі, мобільний телефон марки «Хіаоті RedMi 2», ІМЕІ № НОМЕР_2 , із силіконовим чохлом та флеш-карткою Micro SD об`ємом 2 Гб, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1