Провадження по справі1-кп/521/206/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 18 квітня 2013 року за № 0002334, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Російської Федерації, яка народилася у м. Москва, має посвідку на постійне проживання в Україні, з вищою освітою, не працює, заміжня, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судима, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
17 квітня 2013 року приблизно о 13 години 35 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступила у сварку з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході сварки ОСОБА_5 , стоячі обличчям до потерпілої, схопила за передпліччя ОСОБА_8 , яка трималася за її верхній одяг. При цьому ОСОБА_5 проявила злочинну недбалість і, не передбачаючи можливих наслідків, хоча повинна була і могла передбачити це, стала відходити назад, утримуючі потерпілу в такому положенні за руки і тягнучі її за собою, після чого відштовхнула її. Внаслідок дій ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_8 не утрималася на ногах і впала, отримавши в результаті удару о дорожнє покриття тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, саден в області лівого колінного суглобу.

Обвинувачена ОСОБА_5 , не визнавши себе винною у скоєнні злочину, пояснила суду, що 17 квітня 2013 року вивела з дому собаку і пішла викинути сміття. Мешканка будинку, що розташований навпроти, - потерпіла ОСОБА_8 стала сваритися щодо собаки та кинула в неї (обвинувачену) камінь, який потрапив в область ліктя, спричинивши гематому. Вона обурилася поведінкою ОСОБА_10 , підійшла до неї і стала висловлювати своє незадоволення. Тоді ОСОБА_10 схватила її за одяг і не відпускала, а вона схопила потерпілу за передпліччя і намагалась відірвати її руки від свого одягу, під час цього спричинила крововиливи на руках потерпілої. При цьому вона (обвинувачена) відходила назад, в сторону свого будинку. Таким чином вони обидві рухалися до бордюру, що огороджує доріжку, де ОСОБА_10 повільно опустилась на землю, утримуючись за неї. Потерпілу вона не била.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченою, її вина у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується іншими дослідженими судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 мешкає в будинку навпроти. 17 квітня 2013 року після 13 години, перебуваючи вдома, вона побачила, що собака ОСОБА_5 забіг у палісадник перед її будинком. На цьому ґрунті між нею та обвинуваченою розпочалася сварка. Вона (потерпіла) вийшла у двір, де сварка продовжувалася. При цьому ОСОБА_11 схопила її за передпліччя обох рук і в такому положенні стала задкувати, не відпускаючи і тягнучі її за собою, пройшла назад кілька метрів, а тоді відштовхнула. Від цих дій ОСОБА_11 вона не втрималася та впала на бордюр, що огороджує доріжку перед будинком. Після падіння ОСОБА_11 пнула її ногою і пішла. В результаті падіння їй були спричинені тілесні ушкодження перелом стегна, внаслідок якого вона тривалий час перебувала на лікуванні. Крім того, у неї на передпліччях залишилися синці від пальців ОСОБА_11 , коли та її утримувала за руки.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 17 квітня 2013 року знаходився вдома і не чув сварки між своєю матір`ю потерпілою ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Про спричинення потерпілій тілесних ушкоджень дізнався від сусідки, вибіг на вулицю і побачив, що мати лежить на доріжці біля бордюру, приблизно в 10 метрах від палісаднику перед будинком, неподалік знаходилась ОСОБА_11 , поруч були інші сусіди, які робили ОСОБА_11 зауваження. Він зрозумів, що мати впала від дій ОСОБА_11 , яка на його запитання з приводу неправомірної поведінки продемонструвала синець на руці і дала зрозуміти, що цей синець спричинила його мати. Він разом з сусідами переніс матір додому. З приводу отриманого перелому кістки ноги потерпіла тривалий час лікувалася, ще й досі її рух обмежений, вона дуже нервує з цього приводу.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що у квітні 2013 року, перебуваючи на сходовому майданчику в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , почула сварку між ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , що відбувалась на вулиці, і через вікно побачила, як потерпіла кинула камінь у бік обвинуваченої. Потім вона (свідок) зайшла у свою квартиру на 2 поверсі і через скляні двері балкону продовжила спостерігати. ОСОБА_10 держала ОСОБА_11 за верхній одяг в області груді, а та тримала потерпілу обома руками за кисті рук і задкувала (пятилась) у напрямку свого будинку. Потерпіла рухалась слідом за ОСОБА_11 і впала, при цьому не різко, а плавно опустившись на землю.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_8 мешкає у сусідньому з нею під`їзді будинку АДРЕСА_2 . У квітні 2013 року в денний час вона знаходилась біля дому і побачила, що між ОСОБА_10 та обвинуваченою відбувається конфлікт. Потерпіла тримала ОСОБА_11 за одяг в області плечей, а та, схопивши потерпілу за зап`ястя, задкувала в сторону свого будинку. Рухаючись таким чином кілька метрів слідом за обвинуваченою, потерпіла упала, при цьому намагаючись утриматися за одяг ОСОБА_11 . Після падіння потерпілої ОСОБА_11 пнула її ногою і пішла.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що у квітні 2013 року з балкону своєї квартири на 3 поверсі бачила, що у дворі будинку відбувається сварка між її сусідкою ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , що мешкає у будинку навпроти. Обидві кричали одна на одну. ОСОБА_10 кинула камінь у бік ОСОБА_11 , потім схопила її за одяг. ОСОБА_11 схватила потерпілу за руки і намагалася відштовхнути. ОСОБА_10 впала, сповзаючи і тримаючись за ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що проживає у одному під`їзді з ОСОБА_11 . У квітні 2013 року знаходилась вдома і через відкрите кухонне вікно 3 поверху бачила, що собака ОСОБА_11 забіг у палісадник будинку напроти. З під`їзду цього будинку вийшла ОСОБА_10 і стала сварити ОСОБА_11 з приводу собаки, а потім взяла камінь і кинула його у бік ОСОБА_11 , попавши їй в руку. Обвинувачена словесно відповідала потерпілій, робила кілька кроків до свого будинку, потім знову поверталась. В ході сварки ОСОБА_10 схопила ОСОБА_11 за одяг, а та її за зап`ястя. Після цього потерпіла впала, при цьому їй (свідку) здалося, що це відбувалося повільно.

17 квітня 2013 року до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшло і зареєстровано повідомлення про виклик і надання швидкої медичної допомоги ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 з діагнозом перелом шейки стегна, в результаті побиття сусідкою (т. 1, ар. 6).

Висновком судово-медичної експертизи (т. 1 ар. 25-29) встановлено, що ОСОБА_17 17 квітня 2013 року були спричинені:

-легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів правого передпліччя округлої форми до 1,5 см у діаметрі; крововиливу лівого передпліччя; саден в області лівого колінного суглобу;

-тілесні ушкодження середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя потерпілої, але потягли тривалий розлад здоров`я, у вигляді закритого перелому шейки лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків.

При цьому крововиливи передпліччя могли утворитися внаслідок стискання пальцями рук. Інші тілесні ушкодження могли утворитися при падінні та ударі о твердий предмет, при цьому садна в області лівого колінного суглобу по механізму тертя-ковзання.

Зазначені висновки експертизи узгоджуються з поясненнями потерпілої та свідків щодо механізму утворення тілесних ушкоджень і підтверджують, що обвинувачена під час конфлікту з силою стискала руки потерпілої у області зап`ясть, залишивши синці. Падіння потерпілої відбулося під час її руху вперед, про що свідчить механізм утворення саден на коліні.
У наданих представником потерпілої та оглянутих в судовому засіданні фотознімків зафіксовано місце події, з чим погодилась сторона захисту (т. 2 ар. 93). В судовому засіданні встановлено і із фотознімків видно, що перед балконом квартири ОСОБА_8 , розташованої на 1 поверсі багатоквартирного будинку, міститься огороджена клумба (палісадник), повз яку до дверей у під`їзд веде асфальтована доріжка. На певній відстані від під`їзду доріжка огороджена бордюром.

Аналіз досліджених доказів дає суду підстави для висновку, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулася обоюдна словесна сварка. При цьому ОСОБА_5 приймала у цій сварці активну, а не пасивну участь. Під час сварки обвинувачена та потерпіла наблизились одна до одної. ОСОБА_10 ухопила ОСОБА_11 за верхню частину одягу. Натомість, ОСОБА_11 схопила потерпілу обома руками за кисті рук і, зафіксувавши в такому положенні, рухалась кілька метрів назад. При цьому ОСОБА_11 , рухаючись, умисно утримувала потерпілу за руки, прикладаючи значні фізичні зусилля, що привело до спричинення синців в області передпліч потерпілої. ОСОБА_10 , не маючи можливості залишатися на місці, була вимушена переміщуватися вслід за ОСОБА_11 , але втратила рівновагу, не утрималась і впала на асфальтоване покриття дороги, отримавши при падінні тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Відносно до наслідків, що настали, у вигляді тілесних ушкоджень, діяння ОСОБА_5 характеризуються необережною формою вини у виді злочинної недбалості, оскільки, здійснюючи описані дії щодо ОСОБА_8 , що є особою похилого віку, вона не передбачала, хоча повинна була і могла передбачити можливість падіння і травмування потерпілої.

Будь-яка поміркована особа, а тим більше ОСОБА_5 , маючи медичну освіту, не могла не знати, що люба особа, а особливо - особа похилого віку при падінні може отримати серйозну травму.

Таким чином, спричинення потерпілій тілесних ушкоджень стало наслідком необережних дій ОСОБА_5 , які утворюють склад злочину, передбаченого ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем роботи, під час перебування на посаді лікаря терапевта, характеризувалася позитивно (т. 1 ар. 122), виховує малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки такий вік потерпілої 1936 року народження був очевидним для обвинуваченої.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує, що вчинений нею злочин є злочином невеликої тяжкості, особу винної, наявність обставини, що обтяжує покарання, і вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді громадських робіт.

ОСОБА_5 вчинила злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Під час судового розгляду від учасників судового провадження не надходило клопотань про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності.

Положеннями ч. 5 ст.74 КК України визначено, що особа може бути звільнена від покарання за вироком суду на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного судом покарання із закінченням строків давності.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 32019,65 грн. та моральної шкоди в сумі 100000 грн.

Обвинувачена позовні вимоги в судовому засіданні не визнала.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 винна у скоєнні злочину відносно потерпілої. Згідно з наданих потерпілою виписок із історії хвороби, після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_18 знаходилась на стаціонарному лікуванні, їй призначались медичні препарати. Факт придбання ліків та їх вартість підтверджені наданими потерпілою касовими і товарними чеками.

Тому суд вважає, що позовні вимоги потерпілої щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 32019,65 грн.

Суд вважає, що діями ОСОБА_5 потерпілій спричинена моральна шкода, оскільки було ушкоджено її здоров`я, вона відчувала фізичний біль, переживала і до цього часу переживає за своє здоров`я та подальший перебіг травми.

При визначенні розміру компенсації моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченої, суд враховує характер спричиненої потерпілій моральної шкоди і пов`язаних з нею моральних страждань і вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 20000 грн.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, призначивши покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 годин відповідно до положень ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України із закінченням строку давності.

Позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_5 на її користь компенсацію матеріальної шкоди 32019 (тридцять дві тисячі дев`ятнадцять) грн. 65 коп., моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) грн., а всього стягнути 52019 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятнадцять) грн. 65 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1