Справа № 161/616/16-к Провадження №11-кп/773/208/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду від 03 лютого 2016 року щодо ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:
За даним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, з неповною середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, українець, громадянин України, в порядку ст.89 КК України раніше не судимий;
засуджений за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 залишено попередній домашній арешт.
Строк покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.

ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно, без мети збуту придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, який в подальшому незаконно зберігав в предметах свого одягу без мети збуту до 05.12.2015.
05.12.2015, близько 00.45 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, знаходячись біля першого під`їзду будинку №5 по пр. Відродження в м. Луцьку, був зупинений працівниками поліції.
Того ж дня, близько 01.50 год., слідчо-оперативною групою в ході проведення огляду місця події, у ОСОБА_9 було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, зовні схожу на амфетамін, розфасовану у 13 (тринадцять) прозорих пакетів.
Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 20/20 від 11.12.2015, речовина, вилучена 05.12.2015 в ході огляду місця події, являє собою психотропну речовину, обіг якого обмежено амфетамін, масою в перерахунку на амфетамін-основу відповідно 0,0536 г, 0,0527 г, 0,0544 г, 0,0385 г, 0,0530 г, 0,0499 г, 0,0411 г, 0,0320 г, 0,0340 г, 0,0351 г, 0,0281 г, 0,0322 г, 0,3672 г, загальною масою 0,8718 грама, яку ОСОБА_9 незаконно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України, зберігав без мети збуту.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинуваченим ОСОБА_9 та прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду від 03.02.2016 подано апеляційні скарги.
В своїй апеляційній скарзі та додатках до неї обвинувачений ОСОБА_9 вважає рішення суду незаконним, прийнятим з істотними порушеннями норм процесуального законодавства, судом допущено неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам.
Зазначає, що місцевим судом було порушено його право на захист, оскільки він просив перерву для підготовку до судових дебатів на один день, оскільки було призначено дебати і по іншій кримінальній справі. Проте, суд його клопотання не задовольнив.
Вказує на ті обставини, що його було незаконно затримано та на те, що органами національної поліції незаконно проводився збір інформації щодо нього, яка є на його думку конфіденційною.
Зазначає, що працівниками національної поліції було проведено незаконний обшук, під час якого з його одягу вилучили згорток з невідомою речовиною.
Посилається на те, що в нього відсутній мотив і мета вчинення інкримінованого йому правопорушення, оскільки він ніколи не вживав наркотичні засоби, відсутня експертиза, яка б підтверджувала вживання ним амфетаміну та на те, що він не притягувався до адміністративної відповідальності.
Прокурор своїй апеляції, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Луцького міськрайонного суду від 03.02.2016 скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, і змінити обвинуваченому запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
Посилається на те, що судом при постановленні вироку та призначенні міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України та призначено ОСОБА_9 покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення та особі обвинуваченого, а тому не є достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку, виклав основні доводи апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого і просилили її задовольнити та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, прокурорів, які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечували проти апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 слід задовольнити частково, а апеляцію прокурора залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Не вдаючись у розгляд питання про доведеність винуватості обвинуваченого та щодо відповідності призначеного йому покарання, апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції ухвалив вирок щодо ОСОБА_9 з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону.
Твердження апелянта ОСОБА_9 про істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства є слушними.

Так, з аналізу вимог ст.364 КПК України вбачається, що після закінчення судового розгляду фактичних обставин кримінального провадження головуючий повинен з`ясувати у сторін потреби надання їм часу для підготовки до судових дебатів і у разі її наявності визначає час і робить відповідну перерву.

А частиною 3 статті 363 КПК України передбачено, що після постановлення судом ухвали про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, суд переходить до судових дебатів.

Однак, місцевим судом не було дотримано вказаних вимог закону.

Так, як вбачається із звукозапису судового засідання від 03.02.2016, суд проголосив ухвалу про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами і повідомив про перехід до судових дебатів. Після чого обвинуваченим було заявлено клопотання про надання йому можливості підготовки до судових дебатів та оголошення перерви в судовому засіданні на 1-2 дні, оскільки в цей же день мали відбуватись судові дебати і в іншому кримінальному провадженні щодо нього.

Однак, місцевий суд оголосив перерву лише на 30 хв., після чого, без відновлення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, перейшов до допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , вже допитаних в судовому засіданні.

Таким чином, твердження обвинуваченого про те, що його було позбавлено права на захист у зв`язку з тим, що суд відмовив в його клопотанні про відкладення судового розгляду для підготовки до судових дебатів на інший день, знайшло своє підтвердження.

За таких обставин, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 проведено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що і є підставою для скасування судового рішення.

За врахуванням наведеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням згідно вимог ст.415 КПК України нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи те, що судове рішення скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону із призначенням нового розгляду, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції не має права вирішувати питання застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді слід усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону, перевірити всі доводи апеляційних скарг та постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 415 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду від 03 лютого 2016 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: