Справа № 752/7951/16-к
Провадження №: 1-кп/752/591/16
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

17.06.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
провівши в приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000006 від 15.01.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ілавче Теребовлянського району Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого на посаді державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Голосіївського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зареєстрованого за адресою: село Ілавче Теребовлянського району Тернопільської області; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході проведення підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, а тому просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.
Обвинувачений підтримав думку прокурора.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, не виходячи за межі ст. 314 КПК України та не вдаючись до дослідження питання про обґрунтованість пред`явлення обвинувачення, оцінки доказів з точки зору їх допустимості і достатності, суд надходить до висновку про необхідність повернення даного обвинувального акта прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими до виконання слідчим і прокурором.
За змістом ч.1 ст.223 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, отже обвинувальний акт є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді, основою для визначення меж судового розгляду. Обвинувачення, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Разом з тим, наданий суду обвинувальний акт не відповідає вимогам норм чинного кримінального процесуального закону.
Так, з поміж іншого, обвинувальний акт повинен містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) КК України та формулювання обвинувачення.
У обвинувальному акті як виклад фактичних обставин справи, формулювання обвинувачення і правова кваліфікація кримінального правопорушення мають суперечливий характер, що є неприпустимим та прямо суперечить вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно. Одночасно, в анкетних відомостях обвинуваченого ОСОБА_4 зазначено, що останній до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обвинувачення дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 368 КК України зазначений обвинувальний акт не містить, проте в обвинувальному акті міститься однозначний висновок слідчого про те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища. Тобто, в обвинувальному акті всупереч ст. 62 Конституції України вказано, що ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 368 КК України і фактично останнього визнано винуватим без доведення цього в законному порядку а саме ухваленням обвинувального вироку суду. Презумпція невинуватості особи закріплена також у ч. 1 ст. 17 КПК України. Пунктом 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. З огляду вимог ч. 1 ст. 9 КПК України щодо презумпції невинуватості повинні дотримуватись не тільки суд, а й прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зокрема, і під час складання та затвердження обвинувального акту.
Таким чином, зазначений обвинувальний акт містить суттєві внутрішні суперечності і суду незрозуміло на підставі чого дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано саме таким чином, як це вказано в обвинувальному акті.
При прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд не вирішував питання про доведеність вини обвинуваченого, не вдавався до оцінки доказів, а лише проаналізував викладені фактичні обставини у співставленні із правовою кваліфікацією його дій слідчим.
Таким чином, суд вважає, що обвинувачення, при такій кваліфікації дій обвинуваченого є неконкретним, що позбавляє суд можливості роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 суть пред`явленого обвинувачення, яке б ґрунтувалось на законі, під час судового розгляду, а стороні захисту перешкоджає захищатись від такого обвинувачення, що у свою чергу є порушенням права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.
Зазначені недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, оскільки істотно порушують права підозрюваного і повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 КПК України, тобто обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000006 від 15.01.2016 року відносно ОСОБА_4 - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 м. Києва для усунення виявлених недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1