Провадження № 1-в/317/1083/2016
Справа № 317/2954/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 УДПтС України в Запорізькій області в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Білозерка Запорізької області, українця, гр.України, освіта не повна вища, неодруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст.. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 31.03.2011 р. та призначено покарання у вигляді 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.

ОСОБА_5 засуджений 18.12.2012 р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 31.03.2011 р. та призначено остаточне покарання у вигляді 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна

Початок строку: 17 квітня 2012 року

Кінець строку: 12 квітня 2018 року.

Станом на 27.07.2016 року відбув більш як 1/2 строку покарання. Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.04.2012 року. Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізікій області характеризувався негативно, допустив одне порушення вимог режиму тримання, стягнення накладене до набуття вироком чинності. Заохочень не мав. В Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області № 99 відбуває покарання з 07.02.2013 року. За період відбування покарання допустив сім порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, три стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має. На виробництві та у господарській обслузі установи не працевлаштований. За вироком суду має позов у сумі 100 гривень. В бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні. У відношенні до персоналу установи може проявляти грубість. У взаємовідносинах з іншими засудженими може спровокувати конфліктну ситуацію. Намагається утримувати спальне місце та при ліжкову тумбочку у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, належного догляду за ними не здійснює, може використовувати не за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи лише під наглядом. Роботи із самообслуговування виконує лише під контролем персоналу установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально. Участі у організації виховних заходів у відділенні СПС, діяльності самодіяльних організаціях засуджених, реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. Провину в скоєному визнає повністю.

В судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області №99 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначив, що засуджений ОСОБА_5 перебуває на профілактичному обліку, як схильний до злісної непокори адміністрації УВП та дій, що дезорганізовують роботу УВП.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, зазначив, що він розкаюється, усвідомлює свою провину, адміністрація установи дуже прискіпливо відноситься до нього та не до оцінює його старання.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку про необхідність відмовити в заявленому клопотанні, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд вважає, що в поданні слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, ОСОБА_5 покарання в Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області відбуває з 07.02.2013 р., допустив сім порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не має. Намагається утримувати спальне місце та при ліжкову тумбочку у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, належного догляду за ними не здійснює, може використовувати не за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи лише під наглядом. Роботи із самообслуговування виконує лише під контролем персоналу установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально. Участі у організації виховних заходів у відділенні СПС, діяльності самодіяльних організаціях засуджених, реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. Порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає.

22.08.2015 р. комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не стає на шлях виправлення.

31.03.2016 р. комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини строку покарання більш м`яким за заявою засудженого.

30.06.2016р. комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.

Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить відсутність заохочень і наявність стягнень. Незважаючи на те, що на теперішній час стягнення погашені у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не працевлаштований.

Згідно характеристики від 18.07.2015 р. ОСОБА_5 характеризується негативно.

Суд не може не врахувати, що у судовому засіданні представник адміністрації ОСОБА_4 зазначив, що поведінка засудженого дійсно не була стабільно позитивною протягом усього часу відбування покарання.

Таким чином, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст.107, ст. 118 КВК України та розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

При визначених обставинах, на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 оскільки встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не свідчать про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1