Справа № 730/1244/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/291/2016
Категорія - ст. 389 ч.2КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11-кп/795/291/2016 р. за апеляційною скаргою захисника, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працює, раніше судимий 03.02.2015 року Борзнянським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.1 КК України на 160 годин громадських робіт,

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст.389 ч.2 КК України, з призначенням покарання 3 /три/ місяці арешту.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України до даного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 03.02.2015 року та остаточно призначено покарання 3 /три/ місяці 6 /шість/ днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислено з часу його фактичного затримання.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід не обирався,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , засуджений 03 лютого 2015 року вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт, 10 березня 2015 року поставлений на облік до Борзнянського РП КВІ, за викликом прибув лише 13 травня 2015 року, де був ознайомлений з порядком і умовами відбування даного покарання, наслідками від його ухилення, з виданням йому направлення до КП «Борзна - Комунальник» для відбування покарання за місцем проживання з 14 травня 2015 року. Але ОСОБА_8 приступив до відбування покарання лише 15 червня 2015 року і в червні 2015 року повністю відпрацював призначені йому за графіком 48 годин громадських робіт. В липні 2015 року з призначених за графіком 108 год. громадських робіт відбув лише 64 год.; з призначених за графіком у серпні 2015 року 48 годин громадських робіт не відпрацював жодної години, також жодної години не відпрацював у період з вересня по грудень 2015 року, припинивши без поважних причин виконання свого обов`язку безоплатно виконувати суспільно-корисні роботи, тим самим умисно ухилився від відбування покарання решти 48 годин громадських робіт.

В апеляційній скарзі захисник, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи правильності кваліфікації його дій та фактичних обставин справи, просить вирок суду змінити, з призначенням покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи покарання суворим, невідповідним особі обвинуваченого та встановленим обставинам, що пом`якшують покарання, загальним засадам та практиці призначення покарання. Зазначає, що злочин за ст. 389 ч.2 КК України є невеликої тяжкості, тому застосовувати арешт не було необхідності. Також судом не в повному обсязі врахована позитивна характеристика обвинуваченого та пом`якшуючі обставини, що дає підстави про його виправлення без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо засудження ОСОБА_8 в межах апеляційної скарги у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив, що незважаючи на неодноразові роз`яснення та попередження інспектора КВІ, частково не відбув призначене судом покарання у виді громадських робіт, бо отримав травму та лікувався самостійно дома, також певний час перебував на заробітках. Про дані обставини КВІ та КП «Борзна - Комунальник» не повідомляв, поставився до цього легковажно, але розкаюється у вчиненому.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, ґрунтується на визнавальних показаннях самого обвинуваченого, показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що ОСОБА_8 без поважних причин не відбув решту 48 годин громадських робіт, матеріалами Борзнянського РП КВІ про невиконання обвинуваченим вироку суду, - відповідає обставинам кримінального провадження і сторонами не оскаржується.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ст. 389 ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, неодружений, є особою працездатного віку, але не працює, раніше судимий, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Судом першої інстанції враховано всі обставини, на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі, що не суперечить загальним засадам призначення покарання, зокрема, у виді арешту.

Крім того, положення ст. 51 КК України передбачають покарання у виді арешту менш суворим покаранням, ніж обмеження волі.

Питання щодо погіршення становища обвинуваченого вправі ставити тільки сторона обвинувачення, що тягне постановлення нового вироку.

Захисник може подати апеляційну скаргу виключно в інтересах особи, яку він представляє, і ні в якому разі не всупереч їм. В апеляційній скарзі захисник не ставить питання про постановлення нового вироку.

Застосування покарання ОСОБА_8 за вчинене діяння у виді обмеження волі, на чому наполягає адвокат в апеляційній скарзі, суперечить вимогам закону, правам обвинуваченого, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог захисника.

З вищенаведених обставин також не вбачається і вирішення питання щодо застосування ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 404 - 414, 418 - 419, 374 - 376, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4