Справа № 166/463/16-к Провадження №11-кп/773/463/16 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 125 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000093 від 20.03.2016 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 02 червня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою освітою, одружений, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 900 (дев`ятсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_9 в користь потерпілої ОСОБА_10 30 000 грн. у відшкодування майнової та моральної шкоди.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він 20 березня 2016 року в 00 год. 30 хв., перебуваючи біля приміщення та в приміщенні бару «Де Пранза», що в с. Видраниця, на вул. Новій, 2, Ратнівського району Волинської області, під час виниклого конфлікту із-за паркування автомобіля з ОСОБА_10 , умисно наніс їй удари руками по голові, чим заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження, що спричинило незначну втрату працездатності.
У своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 53 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 901 (дев`ятсот одну) гривню.
Посилається на те, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі 900 грн., а саме, без визначення певної кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування судового рішення на підставі ст. 409 КПК України.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримував апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами і ніким не оскаржуються.

Діям ОСОБА_9 у цій частині дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Згідно з ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В санкціях норм Особливої частини Кримінального Кодексу покарання у виді штрафу встановлено в неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Санкція ч. 2 ст. 125 КК України, за якою засуджено ОСОБА_9 , передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Отже при призначенні покарання у виді штрафу його розмір повинен визначатись у встановленій законом України про кримінальну відповідальність кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з їх перерахунком в грошову суму в співвідношенні, що один неоподаткований мінімум доходів громадян становить 17 грн.

Суд першої інстанції при ухваленні вироку не дотримався зазначених вимог Закону.

Тому колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в частині призначення обвинуваченому покарання необхідно скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу винного - що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 в матеріалах кримінального провадження відсутні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 53 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 901 грн.

Таке покарання ОСОБА_9 відповідатиме вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 02 червня 2016 року щодо ОСОБА_11 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 за ч.2 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 53 (п`ятдесяти трьох) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 901 (дев`ятсот одну) гривню.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Даний вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення його апеляційним судом.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2