Справа № 461/1839/16-к
Провадження № 1-кс/461/1421/16
в с т а н о в и в :
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що свідками у кримінальному провадженні визначені працівники міліції, які є залежними від прокурорів, а також на те, що попередня постанова про закриття кримінального провадження скасована ухвалою слідчого судді.
05 квітня 2016 року ОСОБА_3 подав доповнення до скарги, в якому вказує, що він являється потерпілим у кримінальному провадженні, а не свідком. Вважає, що має місце неповнота досудового розслідування та невідповідність висновків слідчого фактичним обставинам справи.
В судовому засіданні скаржник надав пояснення, аналогічні доводам у скарзі та доповненні до скарги, підтримав подану скаргу та просив таку задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти мотивів скарги заперечив, зазначивши, що оскаржувана постанова від 29 лютого 2016 року винесена з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Просив відмовити в задоволенні скарги.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Скаржник ОСОБА_3 є належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.
Вищевказаною ухвалою встановлено, що слідчим не проведено ряду слідчих дій для повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, а саме: не допитано в межах кримінального провадження самого заявника ОСОБА_3 , не надано належної правової оцінки обставинам, встановленим постановами про відмову у визнанні потерпілим внаслідок дій прокурора прокуратури Сихівського району м.Львова ОСОБА_8 , прокурора Сихівського району м.Львова ОСОБА_10 , заступника прокурора Сихівського району м.Львова ОСОБА_7 , зокрема не враховано наявність постанови старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_9 про відмову у визнанні потерпілим від дій працівників прокуратури Сихівського району м.Львова ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , якими винесено постанови про закриття кримінальних проваджень відносно працівників ПАТ «Львівгаз» від 18.09.2015 року, залишеної в законній силі ухвалою судді-слідчого Галицького районного суду м.Львова від 20.11.2015 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_9 про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання до вчинення дій, в резолютивній частині постанови про закриття кримінального провадження не вказано в діях яких конкретно службових осіб прокуратури Сихівського району м.Львова відсутній склад кримінального правопорушення.
22 лютого 2016 року проведено допит в якості свідка ОСОБА_3 (а.с.168-170), за результатами якого інформації чи доказів про спричинення йому будь-якої шкоди діями вищевказаних працівників прокуратури та будь-якої інформації, що свідчила б про корисливий чи в інтересах ПрАТ «Львівгаз» умисел їх дій чи бездіяльності не здобуто, що свідчить про відсутність підстав, передбачених ст.55 КПК України у визнанні ОСОБА_11 потерпілим в даному кримінальному провадженні.
З метою повного та всебічного дослідження усіх обставин справи, та з`ясування питання про те чи дійсно прокурор прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_8 , зловживаючи своїм посадовим становищем, перешкоджав в проведенні слідчими Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке було зареєстроване Сихівським РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, щодо незаконних дій працівників ПрАТ «ЛьвівГаз», в якості свідка у кримінальному провадженні допитаний старший інспектор сектору кадрового забезпечення Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_12 (в минулому слідчий Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області), який в ході допиту повідомив, що слідчим в Сихівському РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області працював з червня 2013 року по квітень 2014 року та під час його роботи на посаді слідчого перебувало кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівників ПрАТ «ЛьвівГаз» і в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 був визнаний потерпілим. Також свідок повідомив, що процесуальним керівником в даному кримінальному провадженні був прокурор прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_8 , який у відповідності до своїх повноважень, передбачених ст. 36 КПК України, здійснював процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні. На запитання слідчого чи чинив перешкоди процесуальний керівник ОСОБА_8 в проведенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, свідок повідомив, що ніхто ніяких перешкод у проведенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не чинив. Досудове розслідування проводилося повно та об`єктивно. Також свідок повідомив, що у вказаному кримінальному провадженні неодноразово приймалося рішення про закриття, яке декілька раз скасовувалося як прокурором ОСОБА_8 так і судом.
Крім того, з метою повного та всебічного дослідження усіх обставин справи, та з`ясування питання про те чи дійсно прокурор прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_8 , зловживаючи своїм посадовим становищем, перешкоджав в проведенні слідчими Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке було зареєстроване Сихівським РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, щодо незаконних дій працівників ЛьвівГаз, в якості свідка у кримінальному провадженні допитаний старший слідчий СВ Сихівським РВ ЛМУ ГУМВСУ ОСОБА_13 , який в ході допиту повідомив, що слідчим в Сихівському РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області працює з 2010 року та у нього під час його роботи на посаді старшого слідчого перебувало кримінальне провадження за завою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівників ЛьвівГаз і в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 був визнаний потерпілим. Також свідок повідомив, що процесуальним керівником в даному кримінальному провадженні був прокурор прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_8 , який у відповідності до своїх повноважень, передбачених ст. 36 КПК України, здійснював процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні. Що стосується вчинення перешкод процесуальним керівником ОСОБА_8 в проведенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, свідок вказав, що ні ОСОБА_8 , ні будь-хто інший із працівників прокуратури Сихівського району м. Львова ніяких перешкод у проведенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не чинив. Також свідок повідомив, що прокурором ОСОБА_8 давалися неодноразово вказівки в даному кримінальному провадженні, які стосувалися виконання окремих слідчих дій, з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, або на виконання задоволених клопотань чи звернень ОСОБА_3 , які заявлялися останнім у даному кримінальному провадженні. Крім того, як повідомив свідок, досудове розслідування проводилося повно та об`єктивно. Також свідок повідомив, що у вказаному кримінальному провадженні неодноразово приймалося рішення про закриття, яке декілька раз скасовувалося як прокурором ОСОБА_8 так і судом.
Допитати як свідка у кримінальному провадженні з приводу викладених в заяві ОСОБА_3 обставин прокурора прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_8 не виявилося можливим, оскільки останній перебуває в зоні АТО.
Допитані як свідки прокурор Сихівського району м. Львова ОСОБА_10 та заступник прокурора Сихівського району м. Львова ОСОБА_7 повністю заперчили факт будь-якого втручання у хід досудового слідства у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівників ЛьвівГаз повідомивши, що ніяких вказівок про хід досудового слідства у тому числі про прийняття рішення про закриття такого кримінального провадження ними нікому не надавались. Жодного впливу на судові органи ними не здійснювалось та твердження ОСОБА_3 є надуманими, необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами.
Поряд з цим диспозиція ч.1 ст. 364 КК України визначає як кримінально каране діяння службової особи у вигляді зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
При цьому зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак в їх сукупності: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 364. КК України.
Фактичне настання істотної шкоди необхідно для визнання цього злочину закінченим, адже склад його за своєю конструкцією є матеріальним.
Вищевказаними даними та доказами, перевіреними в судовому засіданні, встановлено, що в ході досудового розслідування не отримано доказів втручання службовими особами прокуратури Сихівського району м. Львова, у тому числі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в діяльність суду, з метою перешкоджання запобіганню злочину та встановлено відсутність необхідних умов щодо настання кримінальної відповідальності за ст.135 КК України, таких як завідоме залишення без допомоги особою, що повинна піклуватись за потерпілим чи поставлення його в небезпечний для життя стан.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Не зважаючи на зазначені положення КПК України скаржником під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі, доводи скаржника спростовано матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, а також враховуючи, що обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 29 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження, не встановлено; висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження; у скарзі не наведено переконливих доводів, які б стверджували б про те, що шляхом проведення додаткових дій, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження, а відтак приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 22, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 5 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1