Провадження № 1-кп/643/250/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003969 від 14.08.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 01.12.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.08.2014 року на підставі ст. 4 ЗУ "Про амністію" від 08.04.2014 року, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 128, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13.08.2015 року, близько 21-00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходчись на зупинці громадського транспорту по пр. 50 років ВЛКСМ, 63-а у м. Харкові, ОСОБА_5 придбав собі пляшку пива, та разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прослідував за кіоск, рухаючись в напрямку жилих будинків по вузькій стежці, де їм на зустріч йшов раніит не знайомий ОСОБА_8 , який знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, необережне зачепив ОСОБА_5 плечем, чим розлютив останнього.

Так, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_8 . ОСОБА_5 , діючі за вчасною необережністю, не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків длі його здров`я, але повинен був і міг передбачати, що потерпілий може впасти і отримать травму внаслідок удару об асфальт, долонею правої руки наніс ОСОБА_8 2 удари в область голови зліва. Від вказаних ударів ОСОБА_8 не утримався на ногах, втратив рівновагу, та упав на лівий бік, ударившись головю об асфальт, внаслідок чого отримав травму голови по типу діфузно- аксонального пошкодження з вогнещем контузії мозолястого тіла зліва, перелому основи черепа зліва, лівобічної отоликвореї. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 908-А/15 від 22.10.2015 р. встановлена у ОСОБА_8 травма голови відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя (п.2.1.3.«в» «Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Крім того, в цей же час після падіння ОСОБА_8 на лівий бік ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , стоячи праворуч від нього, взутими ногами умисно наніс 3 удари по тулубу потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив останньому закритий перелом 7,8,9 ребер по задньому відрізку з права.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 908-А від 22.10.2015 р., у зв`язку з подіями 13.08.2015 р. у ОСОБА_8 мали місце закритий перелом 7,8,9 ребер, який відноситься до категорії пошкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я (для загоєннявказанго переломів необхідний термін не менш 3-х тижнів (п.2.2.2.« Правил судово-медичногс визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».).

Почувши зауваження перехожих стосовно побиття ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заспокоїли ОСОБА_5 , та відтягнули його від лежачого на землі з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_8 , таким чином припинили побиття останнього.

Крім того, 21.08.2015 р. приблизно о 12-30 годині, ОСОБА_5 , повторно маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля буд. 23 по вул. Гв. Широнінців у м. Харкові, побачивши на шиї незнайомої йому раніше ОСОБА_9 ланцюг із золота, підійшов до неї ззаду та ривком обох рук зірвав з шиї останньої вищевказаний ланцюг із золота 585 проби вагою 2,56 грам, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 352 вц 28.09.2015 р., 1193,19 гривень. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, залишивши місце скоєння злочину, чим спричинив потерпілії ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

30.08.2015 року приблизно о 20-40 годині ОСОБА_5 , повторно маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , побачив на ши незнайомої йому раніше ОСОБА_10 ланцюг із золота, яким вирішив заволодіти. Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_10 , ривком правої руки зірвав з шиї останньої ланцюг із золота 585 проби, вагою 20 грам, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 355 від 28.09.2015 р. 879,40 гривень. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсу залишивши місце скоєння злочину, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

19.09.2015 року, приблизно, о 13.30 годині ОСОБА_5 , повторно, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , побачив на шиї незнайомої йому раніше ОСОБА_12 ланцюг та кулон із золота, якими вирішив відкрито заволодіти. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_12 , та ривком правої руки зірвав з шиї останньої ланцюг із золота 585 проби, вагою 4 грами та кулон із золота 585 проби вагою 3 грами, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 354 від 28.09.2015 р. -1779,68 та 1334,76 гривень. Після цього, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 3114,44 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінуємих йому злочинів, передбачених ст. 128, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, час, місця та механізм вчинення ним злочинів, як зазначено вище у вироку суду, та щиро розкаявся у їх вчиненні.
За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним злочинів, та кваліфікує дії обвинуваченого за ст.128 КК України, а саме - необережне тяжке тілесне ушкодження, ст. 122 ч. 1 КК України, а саме - умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та за ч. 2 ст. 186 КК України - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, скоєне повторно.

Обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та наркологу не перебуває, має місця постійного мешкання, за яким зареєстрований.
При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставиною, що обтяжуює покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 122 та за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, а за ст. 128 КК України - у вигляді обмеження волі, з перерахунком відповідно до ст. 72 КК України: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Відповідно до ст. 70 КК України застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі проводиться судом з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

До набрання чинності вироку суд підтверджує раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 128. ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання

за ст. 128 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки,

за ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 19 вересня 2015 року, тобто з дня його затримання.

Зарахувати ОСОБА_5 до покарання строк тримання під вартою з 19 вересня 2015 року до оголошення вироком суду, керуючись при цьому ч.5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1