У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

з участю скаржника - ОСОБА_3

представника скаржника - ОСОБА_4

та прокурора - ОСОБА_5

розглянувши скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, якою просить зобов`язати прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування на підставі повідомлення ОСОБА_3 від 26.08.2016 року про скоєння суддею господарського суду Львівської області ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.375 КК України.

Скаргу обґрунтовує тим, що 26.08.2016 року його довіритель звернулася до керівника Львівської місцевої прокуратури №1 з заявою про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинений суддею господарського суду Львівської області ОСОБА_6 злочин, передбачений ч.2 ст.375 КК України, який полягав у тому, що 10.06.2009 року суддею винесено завідома неправосудне рішення за результатами розгляду справи за позовом ТзОВ «Галичбудмонтаж» до ЗАТ «Ірокс» про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яким задоволено позов. На підтвердження своєї позиції наводить ряд правових положень відповідно до яких на момент розгляду справи не було підстав для задоволення позовних вимог ТзОВ «Галичбудмонтаж», оскільки квартира йому передана не була, права власності на неї позивач у встановленому законом порядку не набув. Саме рішення базується на нікчемному правочині додатковій угоді від 14.10.2007 року. В той же час, ОСОБА_3 06.06.2008 року уклала договір підряду у будівництві житла - зазначеної квартири, у яку вселилася з січня 2009 року, де проживає по цей час із сім`єю та є власником як мінімум будівельних матеріалів. Вважає, що вказаним рішенням порушують майнові права ОСОБА_3 , така грубо порушує норми матеріального права, на момент розгляду суддя не перевірила усі істотні обставини, що мали значення для вирішення справи, зокрема той факт хто проживає у квартирі, чи зданий об`єкт в експлуатацію, а відтак постановила завідома незаконне рішення.

Факт постановлення завідома неправосудного рішення на переконання скаржника підтверджується і тим, що в подальшому суддя чинила перешкоди Посполиті та її представнику ознайомитися із матеріалами справи та подати обґрунтовану апеляцію, що призвело до порушення ї права на захист та в результаті відмови в апеляційній та касаційній інстанції у перегляді рішення суду за пропуском строків подання скарг. Також суддя відмовила у задоволенні заяви прокурора про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

У своїй заяві на ім`я прокурора заявником детально обґрунтовано наявність підстав для внесення відомостей в ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ст.375 КК України, але прокурором безпідставно у задоволенні заяви відмовлено. А тому просить скаргу задоволити, одночасно просить поновити пропущений строк на звернення до суду із скаргою, оскільки заявник відповідь прокурора отримала 04.09.2016 року, після чого помилково подавала вказану скаргу до Галицького районного суду м. Львова, звідки була повернута через невідповідність підсудності.

В судовому засіданні скаржник, її представник скаргу підтримали з аналогічних підстав.

Прокурор в судовому засіданні відносно скарги заперечила, суду пояснила, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 немає, оскільки відповідно до ст.2 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. Вивчивши подану заяву та матеріали до неї, прокурор прийшов до висновку про те, що в даному випадку відомості до ЄРДР не можуть бути внесені, так як відсутні будь які об`єктивні дані, які б вказували на скоєння суддею злочину передбаченого нормами ст.375 КК України. Просить скаргу відхилити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Із матеріалів скарги вбачається, що 26.08.2016 року скаржником ОСОБА_3 подано до Львівської місцевої прокуратури №1 заяву про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення суддею господарського суду Львівської області ОСОБА_6 злочину за ознаками ч.2 ст.375 КК України, що полягав у постановленні завідома неправосудного рішення від 10.06.2009 року у господарській справі №12/84, яке прийнято внаслідок неправильного застосування матеріальних норм фактичним обставинам справи, що призвело до визнання права власності на нерухоме майно за юридичною особою, яка такого права не набула, та позбавлення її права на це ж майно та подальше виселення.

Листом від 16.08.2016 року за підписом керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 повідомлено заявника про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки із поданого звернення не вбачається жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення на думку заявника протиправних діянь суддею господарського суду Львівської області ОСОБА_6 .

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.214 КПК України, п.п.4 п.2.1 наказу Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань» до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведеного випливає, що дійсно у відповідності до положень ст.214 КПК України в ЄРДР вносяться відомості при наявності обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України ( 254к/96-ВР ) судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

За таких обставин, оскільки у поданій заяві від 26.08.2016 року були відсутні обставини, які б свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 375 КК України, зокрема заявник не навела жодних доказів, які б доводили факт скасування цього рішення у встановленому законом порядку через незаконність чи підтверджували факт умисного винесення суддею завідома неправосудного рішення, і при цьому встановлено, що зазначене рішення суду в апеляційному та касаційному порядку не скасоване, а тому вважаю, що у прокурора не було підстав для внесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі поданої заяви від 26.08.2016 року. У зв`язку із наведеним в задоволенні скарги слід відмовити за її безпідставністю.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
в задоволенні скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити за її безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1