Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 25 березня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 3 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає скаргу, та доводи на їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також думка особи, яка подає скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді.

Проте наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки засуджений у касаційній скарзі, вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу для визнання оскаржуваних судових рішень незаконними, належного обґрунтування зазначеної позиції з огляду на положення ст. 413 КПК не наводить.

Натомість засуджений дає свій аналіз та викладає свої міркування щодо фактичних обставин, просить доказам у кримінальному провадженні дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, та вказує на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім цього, вимоги засудженого до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, оскільки ним не зазначено, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції після скасування оскаржуваного вироку.

До того ж засуджений, оскаржуючи, у тому числі, ухвалу апеляційного суду, вимоги ставить про скасування лише вироку, не зазначаючи при цьому, що суд касаційної інстанції має зробити із вказаною ухвалою за результатами розгляду його скарги.

Також, засуджений у скарзі не зазначив чи бажає він особисто брати участь у касаційному розгляді.

Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Оскільки касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущений встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року щодо нього залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3