Справа №585/3486/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/256/16а Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/3486/14-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від покарання за хворобою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції незаконно об`єднав та розглянув в одному провадженні два різні за своєю суттю клопотання, які були подані ним окремо в порядку статей 72 та 84 КК України відповідно, клопотання було розглянуто із порушенням десятиденного строку, у його відсутність, без витребування матеріалів особової справи та без висновків спеціальної лікарської комісії.

24.09.2014 р. до Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_9 звернувся із клопотанням, в якому просив звільнити його від подальшого відбування покарання, оскільки він хворіє тяжкими хворобами, які перешкоджають йому відбути решту (менше половини) призначеного судом покарання. Також зазначає, що висновок комісії лікарів не може братися до уваги у зв`язку з тим, що відносно працівників слідчого ізолятору, які були членами цієї комісії, за його заявами були відкриті кримінальні провадження.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2016 р. у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_9 було відмовлено. Своє рішення суд вмотивував тим, що підстав не брати до уваги висновок спеціальної лікарської комісії про медичний огляд ОСОБА_9 немає, оскільки суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження упередженості членів комісії, вказані у цьому висновку захворювання засудженого не входять до переліку захворювань, які є підставою для подачі до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування призначеного покарання, відсутні і документи передбачені ч.5 ст.154 КВК України та дані про те, що подальше утримання ОСОБА_9 в місцях позбавлення волі загрожує його життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання за хворобою, доводи прокурора ОСОБА_8 , який частково підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст.217 цього Кодексу, а згідно ч.2 цієї норми Закону, у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15.01.2016 р. під час здійснення судом першої інстанції судового провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_9 щодо звільнення його від покарання за хворобою (ст.84 КК України) до Роменського міськрайонного суду Сумської області згідно ухвали колегії суддів Апеляційного суду Сумської області від 08.01.2016 р. надійшло кримінальне провадження також за клопотанням засудженого ОСОБА_9 , але щодо зарахування йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення (ч.5 ст.72 КК України). Крім того, цього ж дня до міськрайонного суду надійшло окремо ще одне клопотання засудженого ОСОБА_9 про зарахування в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, яке він просив розглянути без його участі.

Згідно протоколів передачі судових справ раніше визначеному складу суду вказані клопотання були передані тому складу суду, який здійснював розгляд провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_9 про звільнення його від покарання за хворобою.

У зв`язку з тим, що вказані клопотання засудженого ОСОБА_9 щодо зарахування йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення були подані особою, за клопотанням якої вже здійснювалося судове провадження, то ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.01.2016 р. всі ці клопотання були об`єднані в одне провадження разом із клопотанням про звільнення від покарання за хворобою.

Разом з тим, при вирішенні питання про об`єднання проваджень суд першої інстанції не звернув уваги на те, що кримінальним процесуальним законом передбачено можливість об`єднання матеріалів кримінального провадження в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, виключно з урахуванням правил, встановлених ст.217 КПК України, яка регламентує підстави об`єднання та виділення матеріалів лише за певних визначених цією нормою обставин, зокрема щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень тощо.

При цьому, хоча клопотання і були подані до суду однією особою та підлягали розгляду в порядку виконання вироку суду, але вони мали різні, специфічні предмети судового розгляду та обставини, які підлягали з`ясуванню і дослідженню в судовому засіданні, передбачені статтями 72 і 84 КК України відповідно.

Крім того, виходячи з аналізу зазначених вище положень ст.ст.217 і 334 КПК України кримінальний процесуальний закон дозволяє об`єднувати матеріали досудових розслідувань або ж матеріали кримінальних (судових) проваджень в одне провадження виключно у випадках, які стосуються лише особи чи осіб, підозрюваних (обвинувачених) у вчиненні одного чи кількох кримінальних правопорушень, чим унеможливлює об`єднання в одне провадження матеріалів кримінального (судового) провадження в порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Приймаючи рішення про розгляд клопотання ОСОБА_9 щодо звільнення від відбування покарання за хворобою без його особистої участі, суд першої інстанції виходив із того, що клопотання про зарахування у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення він просив розглянути без нього, а оскільки вказані клопотання були об`єднані в одне провадження, то їх спільний розгляд був можливим у його відсутність.

Однак такі висновки суду є помилковими та не ґрунтуються на законі, оскільки ОСОБА_9 фактично просив розглянути без його участі лише одне клопотання, яке було подане ним в порядку ч.5 ст.72 КК України.

В той же час відповідно до матеріалів судового провадження (журналу судового засідання та ухвали міськрайонного суду від 11.11.2015 р., а також технічного носія інформації), клопотання про звільнення від покарання за хворобою, ОСОБА_9 виявив бажання розглядати у його особистій присутності. Така позиція засудженого залишалася незмінною протягом усього часу перебування на розгляді в суді його клопотання, про що свідчить неодноразове відкладення судового розгляду з цих підстав та відсутність в матеріалах кримінального провадження будь-яких документів про зворотне.

Допущене судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону під час об`єднання двох клопотань ОСОБА_9 , які були подані ним з різних підстав, призвело до порушення його права брати особисту участь в розгляді його клопотання, що є істотним порушенням права особи на захист в розумінні ст.ст.7, 20-22, 42 і ч.3 ст.43 КПК України.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 .

Що стосується доводів та доповнень до апеляційної скарги ОСОБА_9 щодо звільнення його від відбування покарання за хворобою, а також всіх інших доводів засудженого, то колегія суддів відповідно до ч.2 ст.415 КПК України не може прийняти їх до уваги, оскільки позбавлена можливості вирішити вказане клопотання по суті, так як порушені ОСОБА_9 питання спочатку підлягають ретельній перевірці та безпосередньому дослідженню в судовому засіданні при новому судовому розгляді в суді першої інстанції після скасування ухвали, а вже потім при наявності кінцевого судового рішення бути предметом перевірки при повторному апеляційному розгляді.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне після скасування судового рішення призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст.415 і п.3 ч.2 ст.412 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 року щодо відмови ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про звільнення від покарання за хворобою скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4