Справа № 206/605/16-к
Провадження № 1-кп/206/49/16
У Х В А Л А
"25" травня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001720 від 30.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0001720 від 30.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор заявив клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи для встановлення часу настання смерті потерпілого та часу заподіяння тілесних ушкоджень, які потягли смерть, чітко встановивши в тому числі місце заподіяння тілесних ушкоджень, доручивши проведення вказаної експертизи експертам Дніпропетровського обласного комунального закладу «Бюро судово-медичної експертизи».

Обвинувачений, захисник обвинуваченого заперечували проти проведення комісійної судово-медичної експертизи, на їх думку відсутні будь-які підстави для їх проведення, оскільки на вказані питання вже були надані експертом відповіді.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора, просили задовольнити..

Суд заслухавши учасників судового процесу прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторін кримінального провадження, або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту, або експертам.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.

Натомість, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Далі - Конвенція), яка відповідно до до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Протоколу №7 ст.ст.2,4,6 до Конвенції» проголошує принцип верховенства права та поняття справедливого судового розгляду.

Найбільш важливим серед принципів п.1 ст.6 є принцип рівності можливості.

Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Ноймайстер проти Австрії»(1968) кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.

Європейський суд з прав людини визнав порушення ст.6 у випадках, коли національні суди ухвалювали рішення, коли було відмовлено у можливості представити певні докази «Де Аес та Жійзельс проти Бельгії» (1997) та «Мантованеллі проти Франції» (1997), зокрема, висновки експертів «Бьоніш проти Австрії» (п.32 рішення від 6 травня 1985 року).

Ключовим у принципі рівних можливостей є те, що суди мають довести готовність забезпечувати ефективне здійснення гарантованих у ст.6 прав.

Наведені положення Конвенції та практика Європейського суду, що відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-1V «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.

З метою з`ясування об`єктивності всіх обставин кримінального провадження, справедливого розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та призначити комісійну судово-медичну експертизу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242, 332, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:
Призначити у кримінальному провадженні № 0001720 від 30.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському обласному комунальному закладу «Бюро судово-медичної експертизи»(м. Дніпропетровськ, пл.. Жовтнева, 14)

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1.? Яка причина смерті ОСОБА_8 .?
2.? Які наявні на тілі потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження, їх місце заподіяння, характер, локалізація, механізм, послідовність та давність утворення кожного з виявлених ушкоджень? До якого ступеню тяжкості вони відносяться та чи перебувають вони у причинному зв`язку з настанням смерті?
3.? Час настання смерті ОСОБА_8 та час заподіяння йому тілесних ушкоджень, які потягли його смерть?
4.? Чи наявні ознаки активного чи пасивного переміщення тіла ОСОБА_8 після заподіяння йому тілесних ушкоджень?
5.? Чи наявні на тілі потерпілого ОСОБА_8 сліди характерні для боротьби чи самооборони?
6.? З урахуванням стану алкогольного сп`яніння потерпілого ОСОБА_8 , чи залишилась у нього здатність до активних дій після заподіяння йому тілесних ушкоджень?
7.? Чи був шанс на спасіння потерпілого ОСОБА_8 при своєчасному наданні йому медичної допомоги?
Попередити експертів про відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, зупинити на час проведення комісійної судово-медичної експертизи та надходження до суду висновку експертів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1