Єдиний унікальний номер 201/8189/16-к
Номер провадження 1-кп/201/201/309/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 12 травня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001981 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який не має місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території складських приміщень ТОВ «ТД «АТК Україна», розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, 47, на яку мав вільний доступ на підставі трудової угоди № 1 від 27 квітня 2016 року, оскільки повинен був виконати певні види робіт на цьому підприємстві, знаходячись біля складу № 1, побачив автомобіль марки «ГАЗ 3302-415», державний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, vin НОМЕР_2 , який знаходиться у володінні та користуванні ТОВ «ТД «АТК Україна», після чого у останнього раптово виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, який він визначив предметом свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що ключі від запалення знаходяться в замку запалювання транспортного засобу, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшов до автомобіля марки «ГАЗ 3302-415» державний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, vin НОМЕР_3 , відчинив водійські двері транспортного засобу, які на той момент були незамкнуті та, використовуючи ключ, який знаходився в замку запалювання транспортного засобу, запустив двигун і на зазначеному автомобілі марки «ГАЗ 3302-415» державний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, vin НОМЕР_3 , вартістю 56 732 гривень 73 копійки, який знаходиться у володінні та користуванні ТОВ «ТД «АТК Україна» безперешкодно з місця скоєного кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим транспортним засобом на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України визнав повністю і суду показав, що 27 квітня 2016 року між ним та ТОВ «ТД «АТК Україна» була укладена трудова угода на виконання ним певних видів робіт строком на 1 місяць, тому у нього протягом місяця був вільний доступ на територію складських приміщень цього підприємства. 07 травня 2016, приблизно о 17 годині, він, перебуваючи на території складських приміщень ТОВ «ТД «АТК Україна», розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, 47, де виконував роботу, знаходячись біля складу № 1, побачив автомобіль марки «ГАЗ 3302-415» білого кольору, який належав ТОВ «ТД «АТК Україна» та вирішив заволодіти цим транспортним засобом для того, щоб перевести свої меблі. З цією метою, знаючи, що ключі від автомобіля знаходяться в замку запалювання, він відчинив водійські двері автомобіля, які були не замкнуті, запустив двигун і покинув територію складських приміщень. Наступного дня він відігнав цей автомобіль на стоянку, де в подальшому його виявили та вилучили співробітники поліції. При цьому, не оспорював фактичні обставини вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, ні вартість транспортного засобу, ні вину. В скоєному щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він умисно, незаконно заволодів транспортним засобом, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією частини 1 статті 289 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши на нього відповідні обов`язки.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- автомобіль марки «Газ 3302-415» державний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, vin НОМЕР_3 , який відповідно до розписки від 10 травня 2016 року переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД «АТК Україна».

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370- 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти ограни кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання;

- періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль марки «Газ 3302-415» державний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, vin НОМЕР_3 , який відповідно до розписки від 10 травня 2016 року переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД «АТК Україна».

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1