Чортківський районний суд Тернопільської області
копія
УХВАЛА
"22" вересня 2016 р. Справа № 608/2446/15-к
Номер провадження1-кп/608/27/2016
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
її захисника ОСОБА_5 ,
Під час судового розгляду кримінального провадження, а саме: під час дослідження документів у відповідності до вимог ст. 358 КПК України, захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_5 подано суду письмове клопотання про визнання недопустимим доказу протоколу про результати контролю за вчиненням злочину особи від 30.10.2015 року очевидно недопустимим, оскільки він складений з суттєвим порушенням процесуального законодавства, оскільки не надано жодних доказів правомірності його отримання та використання результатів негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять задоволити.
Вивчивши доводи письмового клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , заслухавши пояснення захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , думку обвинуваченої ОСОБА_4 , а також враховуючи позицію прокурора ОСОБА_3 , який вважає, що клопотання є безпідставним та не базується на вимогах чинного КПК України, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.
Статтею 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Суд зазначає, що захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав суду письмове клопотання про визнання недопустимим доказу - протоколу про результати контролю за вчиненням злочину особи від 30.10.2015 року, однак, доказів того, що на досудовому слідстві він чи обвинувачена ОСОБА_4 звертались з клопотання про зняття грифу таємно до експертної комісії прокуратури Тернопільської області та розсекречування згаданих захисником документів - суду не надано, а в самому протоколі про результати контролю за вчиненням злочину особи від 30.10.2015 року зазначені посилання на такі документи.
Загальні положення про негласні слідчі (розшукові) дії, підстави їх проведення, дачу дозволу на ї проведення, вимоги до постанови слідчого, прокурора про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, фіксація ходу і результатів , заходи щодо захисту інформації, отриманої в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, використання результатів негласних слідчих (розшукових дій) у доказуванні, визначені вимогами діючого КПК України та передбачають особливий порядок їх розсекречування.
Таким чином, суд, враховуючи стадію судового розгляду, вважає, що заявлений в клопотанні доказ, який просить визнати очевидно недопустимим захисник, може бути визнаний недопустимими чи допустимим після проведення процедури його розсекречування та надання для ознайомлення під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, шляхом дослідження цього доказу у його сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.
Очевидної недопустимості цього доказу на даній стадії судового провадження без дослідження його у взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає та вважає передчасним вирішувати питання про його очевидну недопустимість саме на даній стадії судового розгляду.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Виявити, як ті обставини, які викривають, так і ті , які виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та обґрунтованих процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
За таких обставин суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити та продовжити розгляд кримінального провадження по суті.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 89, 350, 358 - 372 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя/підпис/
Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/2446/15-к
Ухвала набрала законної сили " " _________________ року.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: