АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_8 до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2013 року за ч.3 ст. 185 КК України та остаточно призначено покарання у вигляді двох років чотирьох місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 28.02.2015 приблизно о 10.00 год., перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що його сестри, ОСОБА_7 , вдома не було та за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до кімнати з якої шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung s5660» білого кольору, вартістю 343 гривні 08 копійок, який лежав в шухляді.

Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викрадений мобільний телефон марки Samsung s5660» білого кольору заклав на свій паспорт серії НОМЕР_1 до ломбарду «Найкращий» який розташований за адресою: м. Київ, б-р. Перова, 15, а отримані за нього грошові кошти витратив на власні потреби.

Крім того, 01.03.2015 приблизно о 10:00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання : АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення майна своєї сестри ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до її кімнати з якої таємно викрав відеокамеру марки «Sony sr82e» вартістю 300 гривень.

Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викрадену відеокамеру марки «Sony sr82e» заклав на свій паспорт серії НОМЕР_1 до ломбарду «Найкращий», який розташований за адресою: м. Київ, б-р. Перова, 15, а отримані за нього грошові кошти витратив на власні потреби.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, даних про особу останнього, який раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення злочинів проти власності, має непогашену судимість, вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, не працює, не одружений, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням даних про особу ОСОБА_8 , який позитивно характеризується за місцем проживання (Т.1, а.с. 62), наявності обставини, яка пом`якшує покарання, щирого каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у наближеному до середнього розміру, передбаченому санкцією ч.2 ст. 185 КК України для даного виду покарань, а при призначенні покарання за сукупністю вироків обрав принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком та правильно визначив розмір остаточного покарання.

Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для скасування вироку відсутні.

На підставі Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Керуючись ст.ст. 72, 404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.12.2015 року по 12.04.2016 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3