Справа № 401/5180/13-к
№1-кп/401/40/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року м.Світловодськ

Колегія суддів Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28 ч.2 ст.366, ч.3 ст.28 ст.219 КК України; ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28 ч.2 ст.366, ч.3 ст.28 ст.219 КК України ; ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28 ч.2 ст.366, ч.3 ст.28 ст.219 КК України, -

в с т а н о в и л а:
В провадженні Світловодського міськрайонного суду знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В ході судового розгляду справи захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , яке повністю підтримане самим обвинуваченим. В обґрунтування заявленого клопотання захисник та ОСОБА_8 посилаються на те, що останній перебуває під вартою з 01 березня 2012 року. З урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КПК України в редакції від 26 листопада 2015 року фактично на даний час він відбув 8 років 20 днів позбавлення волі, що на 3 роки 20 днів перевищує покарання, яке було призначене попереднім вироком суду, який за апеляційними скаргами обвинувачених був скасований. Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 416 КПК України, нове покарання не може бути тяжчим від попереднього, в зв`язку з чим ОСОБА_8 має бути звільненим з під варти. Крім того стверджують, що на даний час відсутні будь - які ризики, визначені ст. 177 КПК України. Обвинувачений має матір 1943 року народження, яка потребує постійного стороннього догляду в зв`язку з тяжким станом здоров`я, його батько у грудні 2015 року помер, братів чи сестер, які б могли доглядати матір немає.

Прокурор проти зміни міри запобіжного заходу заперечує, так як вважає, що ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали. Прокурор наголошує, що до ОСОБА_8 раніше застосовувався запобіжних захід у вигляді підписки про невиїзд, однак органами досудового розслідування було встановлено інформацію про наявність у нього намірів ухилитися від слідства, в зв`язку з чим йому і було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підтримали клопотання.

Вирішуючи порушене клопотання, колегія суддів виходила з такого.

Обвинуваченому ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачене у виді позбавлення волі на строк до 12 років. При обранні відносно нього 07 березня 2012 року такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, вбачалась наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме те, що він мав намір ухилитися від слідства та суду шляхом виїзду до іншої держави.

Однак на даний час наявність реальних ризиків саме такого ухилення в судовому засіданні не доведена.

Згідно положень ст.. 177 КПК України суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3,4ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд, у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме, тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Особливу увагу суд звертає на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи під вартою з 01 березня 2012 року , що становить на даний час 4 роки 10 днів, протягом тривалого часу перебуває у стані процесуальної невизначеності, а тому враховані до цього обставини не виправдовують подальше тримання його під вартою без остаточного судового рішення про встановлення його вини.
При цьому судом враховується, що обвинувачений раніше не судимий, характеризується позитивно. Під час утримання ОСОБА_8 під вартою його батько ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, його мати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась одна, тяжко хворіє та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними довідками.
Згідно поданої ОСОБА_12 заяви, вона надає згоду на те, щоб її сини ОСОБА_8 проживав разом з нею за адресою АДРЕСА_1 , співвласником якої вона є. Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло власником вказаного помешкання значаться ОСОБА_12 та нині покійний ОСОБА_11 .
Відповідно до вимог ст.181КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків під час подальшого судового розгляду кримінального провадження, перешкодить ймовірному ухиленню від суду, з покладенням обов`язків, відповідно до ст. ст..181, 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, колегія -
у х в ал и л а:
Клопотання про зміну міри запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, до 10 травня 2016 року включно, заборонивши ОСОБА_8 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 19 години 00 хвилин вечора до 07 години 00 хвилин ранку наступного дня.
Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 з - під варти в залі судового засідання, зобов`язавши його невідкладно прибути до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 додаткові обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України у вигляді:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатись з міста Олександрія Кіровоградської області без дозволу суду;
- здати на зберігання до Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Копію ухвали передати для негайного виконання до Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області та про результати її виконання повідомити суд у встановленому порядку.
Копію ухвали направити до Кіровоградського слідчого ізолятора для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя підпис

Суддя підпис

Суддя підпис

Згідно:

Головуючий суддя ОСОБА_1