Номер провадження: 11-кп/785/1397/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника ПВК-51 ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2016 року про відмову в задоволенні клопотання начальника ПВК УДПСтСУ в Одеській області №51 про застосування умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України відносно засудженого

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гоща Рівненської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.03.2015 року вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України та призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі; 10.03.2016 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси на підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі, з 10.11.2014 року по 13.04.2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

На адресу Малиновського районного суду надійшло клопотання начальника ПВК УДПСтСУ в Одеській області №51 про застосування умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_8 , обґрунтоване тим, що останній провину в скоєному злочині визнає, розкаюється, працевлаштований, має одне заохочення та одне погашене стягнення, засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.

13.09.2016 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відмовлено в задоволенні зазначеного вище клопотання, оскільки суд прийшов до висновку, що засуджений вчинив злочин в період іспитового строку, а сам факт звернення з клопотанням про УДЗ не може свідчити про необхідність його автоматичного задоволення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду, посилаючись на те, що висновки суду незаконні, оскільки суд не врахував дані щодо його особи, зазначені в клопотанні начальника ПВК№51, а саме те, що він свою вину визнав, розкаявся, до праці відноситься сумлінно, за що має заохочення від адміністрації установи.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення засудженого, який уточнив свої вимоги, просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, розглянути клопотання та звільнити його від подальшого відбування покарання, та вказав на те, що грубих порушень режиму в колонії він не допускав, завжди працює і належним чином себе поводить, переоцінив своє відношення до життя, засуджує свою минулу поведінку, підтримує хороші стосунки з дружиною і хоче повернутись додому, буде працювати і в подальшому не допускатиме правопорушень; представника виправної колонії, який також підтримав апеляцію, просив рішення суду першої інстанції скасувати, клопотання начальника установи задовольнити, оскільки засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення, грубих порушень за весь час відбування покарання не допускав, один раз допустив незначне порушення, за що його попередили, весь час перебування в установі працює і дуже сумлінно ставиться до праці, приймає участь у всіх програмах виховного впливу і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, прокурора, який заперечував проти апеляції, розглянувши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляції, виходячи з наступного.

Як зазначено в ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, в судовому засіданні при розгляді зазначеного клопотання суд мав дійти висновку виправився засуджений чи ні.

Відповідно до ухвали суду першої інстанції засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання на тій підставі, що ОСОБА_8 був раніше судимий і в період іспитового строку вчинив новий злочин, а тому підстав вважати, що він виправився не має.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки зазначена судом обставина не є підставою вважати, що відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, засуджений не змінив свого відношення до життя, не переоцінив свої цінності.

Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_8 перший раз відбуває реально покарання у виді позбавлення волі.

Після прибуття в установу він постійно працює, має заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку. Накладене на нього ще 28.04.2015 року стягнення у виді попередження не було грубим. Відповідно до характеристики засуджений не тільки сумлінно ставиться до праці, а й за характером спокійний, врівноважений, з іншими засудженими не конфліктує, до негативних вчинків інших засуджених ставиться осудливо. На критику реагує адекватно, в поведінці ввічливий і тактовний, виконує роботи по благоустрою установи. Крім того він приймає участь в організації виховних заходів і приймає участь в програмах диференційного виховного впливу, а саме «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», робить для себе позитивні висновки; підтримує зв`язки з близькими і рідними шляхом побачень, отримує передачі та посилки.

Викладене свідчить, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, враховуючи, що на даний момент він відбув більше двох третіх призначеного покарання, а саме з урахуванням ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 13.04.2015 року відбув 2 роки 5 місяці і 22 дні. До закінчення відбування призначеного покарання залишилось 8 місяців і 8 днів.

Приймаючи до уваги, що висновок суду першої інстанції про те, що засуджений не довів своє виправлення не відповідає фактичним обставинам справи, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2016 року про відмову у задоволенні клопотання начальника ПВК-51 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника ПВК УДПСтСУ в Одеській області №51 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 задовольнити.

На підставі ст. 81 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Біляївського районного суду Одеської області від 12.03.2015 року, на невідбутий строк 8 місяців 8 днів.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти із зали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4