УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/3323/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді. . . . . . . . . . . ОСОБА_2
суддів . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання. . . . . ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України,
за участю прокурора . . . . . . ОСОБА_7
захисника . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8
обвинуваченого . . . . . . . . .. ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок скасувати в частині призначеного покарання внаслідок його м`якості та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України та обрати йому міру покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_6 у виді 4 років позбавлення волі.
Посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що судом не було враховано ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, а також судом не взято до уваги, що обвинуваченим вчинені умисні злочини з корисливою метою та корисливим мотивом, спрямованим на власне збагачення та витрачання отриманих коштів виключно на розваги. Зазначає, що 9 епізодів злочинної діяльності ОСОБА_6 , кваліфікованих за ч.2 ст.190 КК України, вчинені однаковим способом, 3 епізоди крадіжок вчинені з проникненням в квартири потерпілих через кватирку вікна, а всього Кравчуком вчинено 15 злочинів.
Посилається на те, що суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував лише пом`якшуючі покарання обставини та не взяв до уваги обставини, які негативно характеризують особу винного: схильність до протиправної поведінки, ігнорування покладених ухвалами слідчого судді обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, вказує на те, що 30.05.2014 року та 18.11.2014 року, будучи неодноразово притягненим до кримінальної відповідальності, продовжував вчиняти нові кримінальні правопорушення та перешкоджав судовому розгляду кримінальних проваджень з обвинувальними актами у розумні строки, після чого ухвалою апеляційного суду від 29.12.2014 року до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Наведені обставини виключають можливість припустити, що призначення покарання із застосуванням положень ст. ст. 75, 104 КК України здатне забезпечити його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2015 року визнано винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі;
за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі;
за ч.3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 до відбуття 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробування з дворічним іспитовим строком, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язано обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації у кримінально - виконавчу інспекцію та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Змінено обвинуваченому ОСОБА_6 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнено його з-під варти негайно в залі суду.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 2215 гривень матеріальної та 1000 гривень моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 2801,58 гривень процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Речові докази повернуто потерпілим по кримінальному провадженню.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, в кінці березня 2014 року о 02 годині ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні бані, яка розташована по АДРЕСА_2 , вийшов до коридору підсобного приміщення, щоб покликати господаря, де помітив електричну ланцюгову пилу «Forte» моделі FES 24-40B та зварювальний апарат «StarK» моделі WD160, які належали ОСОБА_12 , та вирішив їх викрасти.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що у коридорі підсобного приміщення нікого немає, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись у коридорі, таємно викрав майно належне ОСОБА_12 , чим заподіяв йому матеріальної шкоди на загальну суму 1092 гривні 50 копійок.
12.04.2014 року о 22 годині ОСОБА_6 , під час відпочинку в приміщенні розважального закладу «Лагуна», яке розташоване по АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_13 передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка. ОСОБА_13 , не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передав йому свій мобільний телефон «LG Е-730». Отримавши мобільний телефон та скориставшись неуважністю ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , залишив розважальний заклад, а мобільний телефон не повернув.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, шахрайським шляхом, повторно заволодів майном належним ОСОБА_13 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1969 гривень.
21.04.2014 року о 00 годин 10 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на автобусній зупинці, яка розташована неподалік будинку № 40/1 по вул. Сотовського в м. Бердичеві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_14 передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка. ОСОБА_15 , не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передав йому свій мобільний телефон «FLY IQ 449». Отримавши мобільний телефон та скориставшись неуважністю ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , залишивши автобусну зупинку, поїхав на автомобілі-таксі, а мобільний телефон не повернув.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, шахрайським шляхом, повторно заволодів майном належним ОСОБА_17 , чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 955 гривень.
25.04.2014 року о 01 годині ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, через відкриту кватирку вікна, проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав майно, належне ОСОБА_18 , а саме: газову колонку «Elektrolux» вартістю 600 гривень; двигун від холодильника «Snaige» вартістю 500 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 1100 гривень.
30.04.2014 року о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_6 , під час відпочинку в приміщенні розважального закладу «Нептун», який розташований по вул. Вінницькій, 42-а в м. Бердичеві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_19 передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка. ОСОБА_19 , не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передав йому свій мобільний телефон «НТС». Отримавши мобільний телефон та скориставшись неуважністю ОСОБА_19 , ОСОБА_6 залишив розважальний заклад, а мобільний телефон не повернув.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, шахрайським шляхом, повторно заволодів майном належним ОСОБА_19 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 1870 гривень 06 копійок.
11.05.2014 року о 01 годині ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, через відкриту кватирку вікна, проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав майно належне ОСОБА_18 , а саме газову плиту «Брест» вартістю 750 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_18 матеріальної шкоди на вказану суму.
13.05.2014 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до квартири АДРЕСА_5 , де за допомогою ключа, який був залишений ОСОБА_20 під ковриком, відкрив двері та проник до квартири, звідки повторно таємно викрав майно належне ОСОБА_21 , а саме планшет «Lenovo 60046» вартістю 3472 гривні 20 копійок, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_21 матеріальної шкоди на суму 3472 гривні 20 копійок.
29.06.2014 року о 21 годині ОСОБА_6 , під час відпочинку на території парку «Центру позашкільної підготовки імені О. Разумкова», який знаходиться по вул. Вінницькій у м. Бердичеві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою знайомої ОСОБА_22 , попрохав у останньої передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що остання, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передала йому належний її чоловіку ОСОБА_23 мобільний телефон «Prestigio PAP 5300 DUO». Отримавши мобільний телефон та скориставшись неуважністю ОСОБА_22 , ОСОБА_6 залишив парк відпочинку, а мобільний телефон не повернув.
Таким чином, ОСОБА_6 повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів майном належним ОСОБА_23 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1550 гривень.
20.07.2014 року о 08 годині ОСОБА_6 , під час перебування поряд із своїм будинком АДРЕСА_6 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою знайомого ОСОБА_24 , попросив у останнього передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що останній, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передав йому мобільний телефон «НТС 200».
Отримавши мобільний телефон та скориставшись відсутністю ОСОБА_24 , ОСОБА_6 пішов від будинку, а мобільний телефон не повернув.
Таким чином, ОСОБА_6 , повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів майном належним ОСОБА_24 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на загальну суму 1692 гривень.
10.09.2014 року о 18 годині ОСОБА_6 , під час перебування поряд із магазином «Фора», який розташований по вул. Вінницькій в м. Бердичеві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою знайомого ОСОБА_25 , попросив у останнього передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що той, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передав йому мобільний телефон «Леново А 390Т».
Отримавши мобільний телефон та скориставшись відсутністю ОСОБА_25 , ОСОБА_6 пішов від магазину «Фора», а мобільний телефон не повернув.
Таким чином, ОСОБА_6 , повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів майном належним ОСОБА_25 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_25 матеріальну шкоду на загальну суму 999 гривень.
24.10.2014 року приблизно о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку № 4 по вул. Луппова в м. Бердичеві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою знайомого ОСОБА_26 , попросив у останнього передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що той, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передав йому мобільний телефон марки «Fly IQ 4410І».
Отримавши мобільний телефон та скориставшись тим, що його дії не будуть помічені, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, а мобільний телефон не повернув.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, повторно заволодів майном належним ОСОБА_26 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_26 матеріальну шкоду на загальну суму 830 гривень.
24.10.2014 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , під час перебування поряд із своїм будинком АДРЕСА_6 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою знайомого ОСОБА_25 , попросив у останнього передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що той, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передав йому мобільний телефон марки «Lenovo A 390».
Отримавши мобільний телефон та скориставшись неуважністю ОСОБА_25 , ОСОБА_6 пішов від місця свого проживання, а мобільний телефон не повернув.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, заволодів майном належним ОСОБА_25 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_25 матеріальну шкоду на загальну суму 615 гривень.
19.11.2014 року о 15 годині ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням, підійшов до вікна квартири АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_27 та в якій відповідно усного договору проживала ОСОБА_28 .
Знаходячись поруч з вищевказаною квартирою, ОСОБА_6 проник через квартирку вікна в середину, звідки повторно таємно викрав ноутбук марки « LENOVO G 580» вартістю 3000 грн., який належав потерпілій ОСОБА_28 .
У результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_28 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 3000 гривень.
25.11.2014 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку № 42 по вул. Вінницькій в м. Бердичеві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, попросив у знайомого йому ОСОБА_29 надати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що останній, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 та довіряючи йому, погодився і передав йому мобільний телефон марки «LG - D 335».
Отримавши мобільний телефон та скориставшись тим, що ОСОБА_29 після передачі йому мобільного телефону тимчасово відлучився, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік та заволодів зазначеним майном.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, повторно незаконно заволодів майном належним ОСОБА_29 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_29 матеріальну шкоду на загальну суму 3104,7 гривень.
14.12.2014 року о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в кафе - барі «Де Жа Вю», що розташований по вул. Вінницькій, 4 у м. Бердичеві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, попросив у знайомого йому ОСОБА_30 надати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що останній, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 та довіряючи йому, погодився і передав йому мобільний телефон марки «Samsung GT - 18262».
Отримавши мобільний телефон та скориставшись тим, що ОСОБА_11 після передачі йому мобільного телефону не звертає на нього уваги, ОСОБА_6 , заволодівши мобільним телефоном з місця вчинення злочину втік.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, повторно незаконно заволодів майном належним ОСОБА_31 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2215 гривень.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, дослідивши дані про особу обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України ніким з можливих апелянтів не оспорюється.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України судом 1-ї інстанції правильно.
Що стосується призначеного покарання винному, то доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого є обґрунтованими.
Призначене покарання ОСОБА_6 слід визнати недостатнім для виправлення винного. Воно, на думку колегії суддів, є явно несправедливим із-за його м`якості і тому вирок в частині призначення покарання підлягає скасуванню , а колегія суддів постановляє новий вирок в цій частині.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції прийшов до помилкового висновку про призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.ст. 75, 104, 76 КК України.
ОСОБА_6 вчинив 15 злочинів і серед яких є тяжкі злочини. 12 злочинів вчинив в неповнолітньому віці, а 3 у повнолітньому віці. Збитки потерпілим не відшкодовані повністю.
Крім того, відповідно до постанови Бердичівського міськрайонного суду від 28 грудня 2012 року щодо ОСОБА_6 було закрито провадження в справі у зв?язку з недосягненням ним віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, передбачена ч.1 ст.190 КК України з застосуванням примусового заходу виховного характеру - передано матері на перевиховання.
Чисельність епізодів, за якими його визнано винним за вчинення правопорушень протягом тривалого часу, навіть під час його притягнення до кримінальної відповідальності (на даний час в міськрайонному суді є не розглянуті кримінальні провадження відносно нього), нереагування на попередження апеляційного суду щодо його неявки до апеляційного суду, неодноразові неявки після цього до апеляційного суду без поважних причин, у зв`язку з чим апеляційним судом постановлювались ухвали про його привід та було оголошено його у розшук, свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та відсутність у обвинуваченого щирого розкаяння.
Разом з тим, колегія суддів, призначаючи покарання, враховує, що він не судимий, вину визнав, являється інвалідом дитинства, більшість злочинів вчинив у неповнолітньому віці, характеристики з місця проживання та школи, його сімейний стан і призначає покарання за ч.3 ст. 185 КК України ближче до мінімального, передбаченого санкцією цієї статті, та за сукупністю злочинів призначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Керуючись ст.ст.404, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.05.2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання, постановити новий вирок.
Призначити ОСОБА_6 покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі;
за ч.2 ст. 190 КК України два роки позбавлення волі;
за ч.3 ст. 185 КК України чотири роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття чотири роки позбавлення волі.
У решті вирок залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

С у д д і: