печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив зобов`язати внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування з приводу кримінальних злочинів, передбачених ст.ст. 368, 375 КК України, вчинених суддями Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Заявник посилався на таке:на початку серпня 2016 року він звернувся до Національного антикорупційного бюро України з заявою-повідомленням про вчинення суддями Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 злочинів, передбачених ст.ст. 368, 375 КК України. Однак йому було повідомлено, що його заява була переслана для розгляду по суті до прокуратури міста Києва, звідки він отримав відповідь від 17 серпня та 22 серпня 2016 року про те. що прокуратурою не встановлено фактичних даних, які б достовірно свідчили про наявність в діях окремих суддів Київського апеляційного адміністративного суду ознак кримінального правопорушення, а тому підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР не вбачається. Він вважає, що такі дії посадових осіб прокуратури міста Києва є незаконними, виходячи з того, що суддями Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 очевидно, що внаслідок корупційних дій та отримання суддями неправомірної вигоди, було прийнято завідомо неправосудну ухвалу від 26 липня 2016 року про прийняття апеляційної скарги до розгляду та завідомо неправосудну постанову від 01 серпня 2016 року про скасування постанови суду першої інстанції. На вчиненнями суддями Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 злочинів, передбачених ст.368 КК України одержання неправомірної вигоди службовою особою та ст. 375 КК України постановлення суддею /суддями/ завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови, зазначено в його заяві-повідомлення про скоєні кримінальні правопорушення. У судовому засіданні заявник підтримав скаргу, вважав її підлягаючою задоволенню.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заперечень чи будь-яких матеріалів на спростування заяви ОСОБА_7 не надала, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за її відсутності на підставі матеріалів, наданих до скарги.

Дослідивши матеріали, додані до скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , слідчий суддя прийшов до наступного висновку: на початку серпня 2016 року /точну дату ОСОБА_3 не вказує та не надав копію заяви про повідомлення про злочин, документ, що підтверджує направлення її до Національного антикорупційного бюро України/, ОСОБА_3 звернувся до Національного антикорупційного бюро України з заявою-повідомленням про вчинення суддями Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 злочинів, передбачених ст.368, 375 КК України. До цього часу відомості про кримінальне правопорушення не внесені до ЄРДР. Як вбачається з листа НАБУ від 05 серпня 2016 року номер 006/26368, адресоване прокуратурі міста Києва, до НАБУ надійшло звернення від 03 серпня 2016 року про доручення до вказаного звернення матеріалів від 05 серпня 2016 року громадянина ОСОБА_3 з приводу можливих неправомірних дій суддів Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що полягають у можливому вчиненні корупційного злочину, постановленні завідомо неправосудного рішення та з інших питань. Вказане звернення направлено для розгляду відповідно до компетенції. Прокуратурою міста Києва на адресу ОСОБА_3 направлено лист номер 15/3/83-15, в якого вбачається, що в частині наявності в діях вказаних суддів ознак злочину, передбаченого ст. 368 КК України надана відповідь НАБУ листом номер 111-006/26368 від 05 серпня 2016 року про відмову у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Підстави для внесення відомостей про кримінальне правопорушення вказаними суддями відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється параграфом 1 Глави 26 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії. Частиною 1 ст. 110 ПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Як вбачається з положень частини 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. У відповідності до ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення могло мати місце протягом десяти днів від часу отримання заяви уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР органом.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_3 , він звернувся на початку серпня 2016 року до Національного антикорупційного бюро України із заявою-повідомленням про вчинення суддями Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. 05 серпня 2016 року вказана заява бела скерована до прокуратури міста Києва. до Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, датованою 01 вересня 2016 року у цей же день, вхідний номер 86700. Десятиденний строк має відраховуватись з дня отримання прокуратурою міста Києва повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення, саме з 05 серпня 2016 року. Таким чином заявником пропущений десяти денний строк для звернення зі скаргою до суду. Доказів на підтвердження обставин наявності перешкод надання суду доказів існування підстав для направлення скарги з метою реалізації права на оскарження згідно ст. 303 КПК України у встановлений законодавством строк не надано. Підстав для поновлення строку для звернення зі скаргою немає, оскільки таких доказів не надано.

Крім того, по суті заяви вбачається, що ОСОБА_3 просить внести відомості щодо вчинених суддями Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 368, 375 КК України. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України номер 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом. Незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь яким рішенням суду. У зв`язку з тим, що відсутні підстави чим, згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР та скарга подана з порушенням вимог ст.304 КПК України вона не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя