Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1432/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2016 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького

районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання заступника начальника слідчого відділення Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна, не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого

встановив:
Заступник начальника слідчого відділення Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , (в подальшому - слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 08.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.289 ч.2, 185 ч.1, 185 ч.3 КК України.

Зазначав, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_6 , 07.04.2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за попередньою змовою із ОСОБА_8 незаконно заволоділи автомобілем марки «ВАЗ-21099» який належить потерпілому ОСОБА_9 , шляхом штовхання його від воріт господарства потерпілого, що в АДРЕСА_2 та поїздки на ньому до смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області. В подальшому підозрюваний ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 викрали із цього автомобіля магнітофон марки «Піонер», дві колонки тієї ж марки, ФМ регулятор марки «Самсунг», матерчату куртку, два флакони з клеєм, завдавши потерпілому ОСОБА_9 вказаною крадіжкою шкоду на суму 1750 гривень.

Крім цього підозрюваний за попередньою змовою із іншим підозрюваним 08.04.2016 року біля 01,30 години в смт. Красноїльськ повторно вчинили крадіжку велосипеда, вартістю 1000 гривень, проникнувши до гаража ОСОБА_10 , що за адресою АДРЕСА_3

Слідчий та прокурор в клопотанні стверджують, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінальних правопорушень передбачених ст.289 ч.2 та ч. 2 і 3 ст.185 КК України. Слідчий вважає, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до тяжких злочинів, про що зібрано достатньо доказів, він ніде не працює, може переховуватись від органів досудового слідства та суду і може вчинити інші кримінальні правопорушення так як вчинив ряд злочинів і зник з місць вчинення правопорушень. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні, слідчий та прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 , в ході судового розгляду, не заперечив свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.289 та 185 КК України та нічого не зміг пояснити з приводу скоєного але не заперечує щодо застосування до нього домашнього арешту.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_7 не заперечувала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 але вважала що можливо застосування більш м`якого запобіжного заходу, запропонувавши як альтернативний у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000232 наявним є запис про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.289 ч.2 і ч.3 ст.185 КК України з приводу вчинених ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_8 незаконного заволодіння транспортним засобом, потерпілого ОСОБА_9 , крадіжки майна із цього автомобіля та крадіжки майна із гаража потерпілого ОСОБА_10 .

13.05.2016 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289, ч.2 і ч.3 ст.185 КК України.

Згідно повідомлення про підозру та письмових доказів у вигляді показань підозрюваного ОСОБА_6 , який визнав факти вчиненні кримінальних правопорушень, протоколів допиту потерпілих, протоколу добровільної видачі ОСОБА_6 викрадених речей, вбачається, що повідомлена підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289, ч.2 і ч.3 ст.185 КК України, є обґрунтованою.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також безпосередньо в судовому засіданні слідчий та прокурор зазначили про наявність двох, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства та суду і може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В суді не знайдено достатніх підстав вважати існування всіх зазначених ризиків, з огляду на те, що слідчому судді не надано доказів щодо можливості переховування ОСОБА_6 від органів досудового слідства і суду. Однак виходячи із вимог п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що такий ризик є і він полягає в можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. .

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Обгрунтовуючи ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, слідчий та прокурор послалися на суворість покарання і на зникнення ОСОБА_6 після вчинення злочинів і не повідомлення правоохоронних органів про вчинення правопорушень та подальше переховування. Вказане, на думку слідчого судді є безпідставним з огляду на неповнолітній вік підозрюваного в період скоєння кримінальних правопорушень. Слідчий та прокурор не врахували, що у ОСОБА_6 був дорослий спільник, який спрямовував дії неповнолітнього ОСОБА_6 в злочинний бік і по суті втягнув неповнолітнього в злочинну діяльність, а після вчинення злочину також спрямовував його дії на можливе переховування.

Виключивши, таким чином, обставини щодо умисних дій ОСОБА_6 щодо його зникнення з місць вчинення кримінальних правопорушень, неповідомлення про вчинені злочини правоохоронні органи і переховування від органів досудового слідства, слідчий суддя не може оцінювати ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду тільки на підставі суворості покарання за вчинені злочини, а тому не погоджується із вказаним ризиком.

Разом з тим в судовому засіданні знайдено докази існування ризику, щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Згідно характеристики підозрюваного ОСОБА_6 він під час навчання в школі піддавався кожному впливу з боку сторонніх людей. В суді встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочини перебуваючи в неповнолітньому віці. На думку слідчого судді і як вбачається із показань свідків, в даному випадку, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, також піддався незаконному впливу зі сторони дорослого співучасника злочинів ОСОБА_11 , внаслідок чого було вчинено три злочини.

Виходячи із зазначеного, ОСОБА_6 піддаючись впливу інших осіб, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що на думку суду є і по існуванню і по змісту існуючим ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, враховуючи зазначене, слідчий суддя знаходить, що клопотання обґрунтоване і до ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки для запобігання ризику, передбаченого п.5 ч.1 статті 177 КПК України застосування інших більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім і така недостатність була доведена слідчим та прокурором в суді, з огляду на те, що перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний буде обмежений в можливості спілкування з особами, які схильні до вчинення злочинів і які можуть і його схилити до злочинної діяльності.

Позиція захисника в даному випадку, щодо застосування до підозрюваного, запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання, є неможливою внаслідок її недоказаності, а застосовані при цьому аргументи не змогли змінити думку слідчого судді щодо виду запобіжного заходу.

Покладення на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків про які просить слідчий та прокурор, на думку слідчого судді слід задовольнити частково, оскільки обов`язок зазначений в клопотанні щодо цілодобового не відлучання підозрюваним з місця свого постійного проживання, не входить в перелік обов`язків зазначених в ч.5 ст.194 КПК України, а являється визначенням поняття «домашній арешт», що полягає в забороні залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Керуючись ст.ст.177,178,181,184,192-194,196,309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні ОСОБА_6 цілодобово залишати житловий будинок АДРЕСА_1 .

Покласти, строком на два місяці, на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок прибувати до слідчого СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 чи іншого визначеного слідчого, прокурора або суду за першою вимогою вказаних осіб та органів та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати для виконання до Сторожинецького відділу національної поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.

Строк дії ухвали рахувати з 18 години 30 хвилин 25 травня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: