Справа № 307/2299/16-к
Провадження № 1-кс/307/297/16
У Х В А Л А
іменем України
03 жовтня 2016 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів скаргу ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 про зобов`язання повернути тимчасово вилучене майно у ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 звернувся із скаргою про зобов`язання повернути тимчасово вилучене майно.

Скаргу мотивує тим, що у 2006 році було скоєно крадіжку належних йому на праві особистої власності золотих виробів, які він реалізовував на законних підставах. По даному факту слідчим відділом Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області було порушено кримінальну справу. По підозрі у скоєнні крадіжки 22 травня 2007 року було затримано ОСОБА_6 . При затриманні, у службовому кабінеті №11 слідчого СВ Канівського МРВ УМВС України Черкаської області ОСОБА_7 , було проведено виїмку золотих виробів у ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом виїмки, в якому міститься перелік коштовностей. Постановою слідчого Тячівського РВ УМВС України його було визнаним потерпілим по вказаній кримінальній справі. За постановою слідчого, по справі було проведено ряд почеркознавчих експертиз. Згідно висновку почеркознавчих експертиз, надписи на бирках золотих виробів було здійснено ним. Окрім того, він візуально упізнав золоті вироби які від нього було викрадено. Тобто, належність йому золотих виробів, вилучених у ОСОБА_6 , доведено матеріалами кримінальної справи. Викрадені від нього золоті вироби, були визнані речовим доказом. Він неодноразово звертався до слідчого та органів прокуратури про повернення належних йому на праві особистої власності золотих виробів, але йому відмовляли з причини що слідство не закінчене. Просить зобов`язати в.о. начальника Тячівського СВ ВП ГУМП у Закарпатській області ОСОБА_8 видати йому золоті вироби, які були викрадені від нього та вилучені у ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали та просили її задовільнити.

Прокурор в судовому засіданні просив в скарзі відмовити.

Слідчий в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вислухавши скаржника та його представника, прокурора, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із представлених суду матеріалів кримінальної справи вбачається, що 28 листопада 2006 року слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області винесено постанову про порушення кримінальної справи по факту крадіжки, в тому числі і золотих виробів, у ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно протоколу особистого огляду особи і огляду речей, які знаходяться при ньому від 01 березня 2007 року, у ОСОБА_6 вилучено вироби із металу жовтого кольору.

22 травня 2007 року слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області винесено постанову про проведення виїмки вищезазначених виробів.

09 лютого 2012 року слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області винесено постанову про визнання вилучених по справі золотих виробів речовими доказами.

10 листопада 2012 року слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області винесено постанову про зупинення досудового слідства по даній справі до встановлення винної особи.

Пунктом 6 Розділу XI "Перехідні положення" КПК України (в редакції 2012 року) визначено, що кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом перебувають у провадженні органів досудового розслідування, протягом десяти днів з дня набрання ним чинності передаються відповідним органам досудового слідства, залишаються у провадженні цих органів до завершення розслідування незалежно від зміни їх підслідності відповідно до цього Кодексу.
Таке твердження знайшло відображення і у п. 9 листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2012 № 1735/0/4-12, що кримінальні справи, які на момент набрання чинності новим процесуальним законом, тобто до 19 листопада 2012 року включно, не надійшли з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про звільнення від кримінальної відповідальності до суду згідно із реєстраційним штампом останнього, розслідуються, направляються до суду та відповідно розглядаються судом першої інстанції, а в подальшому - судами апеляційної, касаційної інстанцій та Верховним Судом України згідно з положеннями КПК України 2012 року.
Згідно ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що спірні речові докази не були вилучені у потерпілого, на даний час по справі нікому не пред`явлено обвинувачення та відповідно відсутнє судове рішення, з якого б вбачалося, що дані спірні речові докази дійсно викрадені, та викрадені саме у потерпілого, вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст.303, 304, 307 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 про зобов`язання повернути тимчасово вилучене майно у ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1