Справа № 1-202/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2012

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Димбіцького Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.

з участю прокурора Струся О.Ю.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

по ст.185 ч.3 КК України,

та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця і жителя жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

по ст.185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою 15 липня 2011 року, біля 16 год., в с.Сорока Іллінецького району, з метою крадіжки чужого майна, через частково зруйновану огорожу на березі річки Соб проникли на охоронювану територію ТОВ «Сорочанський мірошник», що по вул.Гагаріна, 3а, звідки таємно викрали секцію радіатора від тепловоза ТГК-2, який був знятий для проведення ремонтних робіт, вартістю 1498 грн. 45 коп.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 кожен свою вину у скоєнні злочину формально визнали повністю, пояснивши, що вчинили його за обставин, як це зазначено в обвинувальному висновку. При цьому підсудні заперечили наявність у кожного із них свідомого умислу на проникнення на охоронювану територію.

Крім фактичного визнання своєї вини підсудними вина кожного із них у скоєнні інкримінованого їм злочину підтверджується даними в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та даними на досудовому слідстві показаннями свідків ОСОБА_9 (а.с.58), ОСОБА_10 (а.с.59) та ОСОБА_11 (а.с.61), які в сукупності підтвердили викладені в обвинуваченні підсудних обставини вчинення та виявлення крадіжки майна ТОВ «Сорочанський мірошник». Вина кожного із підсудних у скоєнні злочину підтверджується також і матеріалами кримінальної справи, а саме: заявою начальника охорони та повідомленням генерального директора ТОВ «Сорочанський мірошник» про злочин (а.с.3, 4), довідкою ТОВ «Сорочанський мірошник» про вартість радіатора для тепловоза ТГК-2 (а.с.5), копіями актів огляду, виявлення та вилучення радіатора (а.с.8, 9), довідкою ТОВ «Сорочанський мірошник» про те, що територія товариства в с.Сорока Іллінецького району, по вул.Гагаріна, 3А, цілодобово охороняється охоронною структурою ТОВ «Ровекс» (а.с.10), протоколами оглядів місць події (а.с.16 25, 30 34, 48 - 52), протоколами оглядів речових доказів (а.с.54, 86 - 88), протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.108 112), та протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.113 117).

Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, суд вважає, що заперечення підсудними наявності у них свідомого умислу на проникнення у сховище (на охоронювану територію ТОВ «Сорочанський мірошник») з метою вчинення крадіжки чужого майна спростовані дослідженими доказами у справі, оскільки в ході судового слідства встановлено, що територія ТОВ «Сорочанський мірошник» є охоронюваною, огороджена, а відсутність частини огорожі не свідчить про наявність вільного безперешкодного доступу на неї. Крім того, на спростування таких заперечень підсудних вказує і та обставина, що підсудний ОСОБА_4 раніше працював у цьому товаристві, тому знав про облаштування огорожі та охорону його території. Зважаючи на це підстав для зміни кваліфікації дій кожного із підсудних суд не вбачає.

При цьому в ході судового слідства у справі було встановлено, що вказана в обвинуваченні кожного із підсудних поштова адреса місця знаходження ТОВ «Сорочанський мірошник» по вул.Гагаріна, 4 в с.Сорока Іллінецького району, є технічною помилкою органу досудового слідства, яка не може зумовлювати будь-якої зміни обвинувачення в сторону його обтяження, чи помякшення, оскільки фактичне місце розташування вказаного товариства по вул.Гарагіна, 3а в с.Сорока Іллінецького району(а.с.4) не спростовує предявленого підсудним і фактично визнаного ними обвинувачення.

Тому суд доходить переконаного висновку, що вина підсудних ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у скоєнні злочину доведена повністю, дії кожного із них органом досудового слідства кваліфіковані вірно по ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом проникнення у сховище.

Призначаючи підсудним покарання, суд враховує те, що вони вчинили тяжкий злочин.

Як помякшуючі покарання кожного із підсудних обставини суд враховує їх фактичне щире каяття у скоєному та скоєння злочину у неповнолітньому віці. Обставин, що обтяжували б покарання кожного із підсудних, судом не встановлено.

Суд враховує особи підсудних, які є неповнолітніми, раніше не судимі, не працюють, не одружені, за місцем проживання характеризуються позитивно.

Суд враховує також фактичну відсутність матеріальної шкоди для ТОВ «Сорочанський мірошник», якому фактично повернуте викрадене майно.

За таких обставин суд доходить висновку, що виправлення підсудних ОСОБА_3 і ОСОБА_4 можливе без їх ізоляції від суспільства, тому, враховуючи їхні особи, відсутність обтяжуючих та наявність двох помякшуючих покарання кожного із них обставин, суд вважає, що кожному із підсудних слід призначити більш мякі види покарання, ніж це передбачено ст.185 ч.3 КК України, у виді громадських робіт, що буде спів розмірним наслідкам скоєного ними діяння та достатнім для виправлення кожного із них.

Підстав для зміни запобіжних заходів відносно підсудних суд не вбачає.

Долю речових доказів у справі слід визначити відповідно до вимог ст.81 КПК України..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним і призначити йому покарання по ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст.ст.69, 100 КК України у виді 100 годин громадських робіт, вид яких належить визначити виконавчому комітету Жаданівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання по ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст.ст.69, 100 КК України у виді 100 годин громадських робіт, вид яких належить визначити виконавчому комітету Жаданівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази у справі - секцію радіатора від тепловоза ТГК-2 залишити її власнику ТОВ «Сорочанський мірошник», а гроші в загальній сумі 67 грн., що зберігаються на депозитному рахунку Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області, як нажиті злочинним шляхом, передати в доход держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення через Іллінецький районний суд.

Суддя Ю.В. Димбіцький