Номер провадження: 11-кп/785/1465/16
Номер справи місцевого суду: 522/1209/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.359 ч.1 КК України,
встановила:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Москва Російської Федерації, що має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
засуджений за ст.359 ч.1 КК України до обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом надання платних послуг по спостереженню за особою або місцем з використанням спеціальних засобів негласного отримання інформації, у невстановлений органами досудового слідства час придбав необхідні комплектуючи для створення спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації (апаратно-програмний комплекс), а саме мобільний термінал «Samsung» IMEI НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , ноутбук «Lenovo» В50-30 s|n СВ33579940.
В подальшому через мережу Інтернет ОСОБА_8 придбав програмне забезпечення «ASW RecFuli», встановив його на мобільний термінал «Samsung» IMEI НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 та використовуючи ноутбук «Lenovo» В50-30 s|n СВ33579940, підключив до мережі Інтернет через сервіс «savemi.mobi», в наслідок чого отримав апаратно-програмний комплекс, якій відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отриманні інформації.
Після цього, розуміючи, що використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації є злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність, та бажаючи настання злочинних наслідків у вигляді матеріальної винагороди за використання спеціальних технічних засобів негласного отриманні інформації, ОСОБА_8 здійснив збереження історії подій свого мобільного терміналу, в результаті чого переконався, що зможе негласно прослуховувати і записувати розмови, переглядати текстові повідомлення та контролювати місце перебування будь-якого мобільного терміналу, без відома особи, яка ним користується.
Також, продовжуючи свою злочинну діяльність, у червні 2015 року (більш точного часу встановити не надалось можливим), в районі ринку «Старокінний», розташованого по вул.Розкідалівській, 31 у м. Одесі, ОСОБА_8 у невстановленої особи, керуючись корисливим мотивом надання платних послуг спостереження за особою/місцем з використанням спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, придбав міні відеокамеру з мікрофоном чорного кольору з насадками до оптичного отвору, які зберігав в попередньо орендованій ним квартирі АДРЕСА_3 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не заперечуючи проти доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , стверджує, що покарання, яке було йому призначене, є надмірно суворим, та зазначає, що суд, враховуючи щире каяття обвинуваченого, визнання ним своєї вини позитивну характеристику його особи, безпідставно не застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 передбачене санкцією ст. 359 ч.1 КК України покарання у виді штрафу.
Враховуючи наведене захисник в апеляційній скарзі просить змінити вирок у частині призначення покарання та призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу у сумі 10 000 грн. 13 коп.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, колегія суддів судової палати з кримінальних справ приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у злочину, якій йому був інкримінований.

Також з матеріалів справи вбачається, що, в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у вчиненому злочині при обставинах, що викладені в обвинувальному акті, та не заперечував проти правильності викладення в обвинувальному акті фактичних обставин вчинення ним злочину, судовий розгляд справи був проведений на підставі ст.ст. 349, 381 КПК України у спрощеному порядку.
За таких обставин суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_8 , та дослідивши в судовому засіданні докази, які є в матеріалах справи, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочину.
Також апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 359 ч.1 ч.2 КК України, як незаконне придбання та використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом першої інстанції у якості обставин, що пом`якшують покарання, було враховано те, що ОСОБА_8 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, а також знаходження на його утриманні малолітньої дитини.
Також суд першої інстанції при обранні виду та міри покарання врахував ті обставини, що злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_8 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також задовільну характеристику особи ОСОБА_8 з місця проживання (а.с.54) .

За таких обставин суд першої інстанції, враховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у межах санкції ст. 359 ч.1 КК України.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що суд мав би обрати ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, оскільки в матеріалах справи є угода про визнання винуватості, яку було укладено між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 , в якій йдеться мова про призначення ОСОБА_8 покарання у виді штрафу у сумі 10 000 грн. 13 коп., яку ОСОБА_8 цілком спроможний сплатити, є безпідставним, оскільки предметом розгляду суду була не угода про визнання винуватості, а обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 .
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для змінення або скасування вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Приморського районного суду м.Одеси від 14.06.2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала може бути оскаржена у Вищій Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 - х місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2
ОСОБА_3

ОСОБА_4