В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2016 Справа №607/11658/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001014 від 22 квітня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, безробітного, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2014 року за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна за даним вироком та 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України за вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2012 року, які виконувати самостійно,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Козачки Лановецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Романове Село Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, котрий має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а саме синів ОСОБА_7 , 2008 р.н., ОСОБА_8 , 2013 р.н. та дочку ОСОБА_9 , 2006 р.н., жителя АДРЕСА_3 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст. 187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

На початку квітня 2015 року у ОСОБА_3 , який готувався до вчинення злочину виник злочинний намір, направлений на незаконне носіння, придбання та зберігання вогнепальної зброї.

Реалізуючи свій злочинний намір, на початку квітня 2015 ОСОБА_3 за невстановлених обставин придбав обріз одноствольної мисливської рушниці, який зберігав за місцем проживання своєї співмешканки в АДРЕСА_4 . 21 квітня 2015 року ОСОБА_3 перебуваючи по АДРЕСА_5 , зберігаючи при собі незаконно придбаний обріз одноствольної мисливської рушниці, в групі з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин стосовно ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_3 направився за місцем проживання своєї співмешканки, а саме в АДРЕСА_4 , де незаконно зберігав придбаний обріз одноствольної мисливської рушниці 16-го калібру, моделі «ИжК», із серійним заводськими номерами « НОМЕР_1 », який був вилучений в ході проведення обшуку 24 квітня 2015 року, в результаті чого своїми діями порушив вимоги Постанови Верховної Ради України №2471 XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії» затверджену наказом Міністра Внутрішніх Справ №292 від 12 квітня 1999 року.

Крім цього, на початку квітня 2015 року у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вимагання, а також викрадення людини. З метою вчинення злочину ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 підготували обріз з мисливської рушниці, електрошокер, ліхтарик і маски типу «балаклава».

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 квітня 2015 року, близько 22 години 20 хвилин, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на автомобілі марки «Mercedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , під`їхали до будинку АДРЕСА_5 в якому проживає потерпілий ОСОБА_11 . Перебуваючи поблизу вказаного будинку, попередньо розподіливши між собою ролі та дії, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , побачивши потерпілого ОСОБА_11 , одягнули на голову маски типу «балаклава» з метою приховати обличчя, після чого вийшли із салону автомобіля на вулицю та направились в напрямку гаражного приміщення, належного потерпілому. Підійшовши до потерпілого ОСОБА_11 , попередньо домовившись про вчинення злочину, ОСОБА_4 спостерігав за навколишньою обстановкою, з метою недопущення перешкоджання виконанню задуманого, а ОСОБА_6 за допомогою кишенькового ліхтарика спрямував світло в очі потерпілого, чим засліпив його. Надалі ОСОБА_3 спрямував ствол рушниці у бік потерпілого та наніс йому удар її прикладом в ділянку грудної клітки, чим спричинив йому тілесні ушкодження, після чого наказав йому лягти на землю та покласти руки за спину. В цей час ОСОБА_5 за допомогою клейкої стрічки типу «скотч» зв`язав руки та заклеїв рот потерпілого ОСОБА_11 , що унеможливлювало його супротив, а ОСОБА_6 одягнув йому на голову маску. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 під`їхав на автомобілі до гаражного приміщення потерпілого та ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3 примусово, утримуючи за руки, завели потерпілого у салон автомобіля марки «Mercedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , де поклали його між сидіннями, після чого рушили з місця. Під час проїзду у вказаному автомобілі із вулиці Карпенка на вулицю Поліська в м. Тернополі ОСОБА_3 відклеїв рот потерпілому, а ОСОБА_5 забрав у нього ключі від вхідних дверей у офісне приміщення по АДРЕСА_6 , після чого ОСОБА_3 , погрожуючи потерпілому застосуванням зброї та фізичною розправою йому та його сім`ї, вимагав від останнього надання інформації щодо відомостей про коди до сигналізації, місце знаходження сейфу та грошових коштів у будівлі, в якій знаходиться його офіс. Отримавши необхідну інформацію від потерпілого ОСОБА_11 , його було доставлено назад до гаражного приміщення по АДРЕСА_5 , де залишено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що вину у вчиненні злочинів визнає частково, вважає свої дії протиправними та кваліфікує їх як хуліганство.

По суті провадження повідомив, що з обвинуваченим ОСОБА_4 знайомий десь до 10 років, з ОСОБА_5 з січня 2015 року, ОСОБА_18 до того моменту бачив близько 4 разів. З ОСОБА_4 часто зустрічався, ОСОБА_5 бачив біля будинку, зустрічі з ОСОБА_3 тривали десь 1 годину.

21 квітня 2015 року він, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 поїхали в сторону «Епіцентру» для того, щоб зустрітися з однією людиною. Він дізнався, що ОСОБА_4 працював на фірмі та був звільнений. У зв`язку з цим, хлопці виявили бажання поговорити з цією людиною, щоб вирішити це питання та ОСОБА_4 попросив його підвезти автомобілем, на що він погодився.

Він зустрівся з іншими обвинуваченими, знав, що має вийти певна людина поспілкуватися. Ніхто не вийшов і тоді дізналися, де проживає потерпілий та направилися в сторону вул. Карпенка у м.Тернополі. Зупинилися біля гаража, що знаходиться біля під`їзду, вийшли з автомобіля та чекали на потерпілого ОСОБА_11 ще десь 15-20 хвилин. В той час стояли, розмовляли, хлопці знали, де знаходиться гараж, сказали, коли буде під`їжджати заховатися за вагончик. Йому не здався дивним той факт, що ОСОБА_3 дав команду всім заховатися. Десь за 5 хвилин перед приїздом потерпілого він, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зайшли за вагончик, а ОСОБА_4 відійшов в сторону. Коли під`їхав автомобіль, ОСОБА_3 витягнув маски і сказав їх вдягнути, щоб налякати цю людину. Коли почули хлопок: відчинилися чи закрилися двері гаража, ОСОБА_3 крикнув : «Пішли!». Потерпілий, звичайно, не чекав їх побачити. Коли він зайшов в гараж, то побачив, що потерпілий вийшов з автомобіля і знаходився біля дверей водія, а також помітив в руках ОСОБА_3 предмет, пізніше ним ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_11 в район грудей. ОСОБА_6 присвітив (за командою ОСОБА_3 ), бо гараж не освітлювався та ОСОБА_5 за наказом ОСОБА_3 обійшов навколо автомобіля і зав`язав руки ОСОБА_11 і тоді він побачив, що в руках ОСОБА_3 була зброя невелика рушниця довжиною 70-80 см. На його думку, ОСОБА_3 тримав рушницю під курткою. Йому не відомо, де ОСОБА_3 взяв скотч, в його автомобілі скотчу не було. Потім ОСОБА_3 крикнув : «Маску!» Ніхто не збирався нападати на потерпілого. Він перебував у незрозумілому стані, тому зняв свою маску та дав її. «Балаклаву» вдягнули потерпілому задньою стороною так, що отвір на очі був ззаду, вона була чорного кольору з одним великим прорізом в районі очей. Які були «балаклави» в інших обвинувачених, він не звернув уваги. На той час в нього була мета - піти звідти, але побоявся. В подальшому він під`їхав автомобілем, завели потерпілого в салон, сказали їхати в сторону «Епіцентру». Потерпілого поклали між водійським і пасажирськими сидіннями, лежачи грудьми вниз. Точної розмови між іншими обвинуваченими та потерпілим про вимагання він не чув. Він зайняв в автомобілі місце водія, ОСОБА_5 сидів біля нього спереду, ОСОБА_4 зліва ззаду та ОСОБА_3 сидів на задньому сидінні. Він не бачив, хто забирав речі від потерпілого. ОСОБА_3 прикладав телефон до вуха ОСОБА_11 для того, щоб він поговорив з жінкою по телефону, коли та телефонувала. В автомобілі тільки ОСОБА_3 розмовляв з потерпілим.

Коли вони під`їхали, він та ОСОБА_5 вийшли з автомобіля та він сказав, що між ними не було ніякої домовленості про те, щоб бити чи викрадати людину. Він запропонував відвезти людину назад ОСОБА_5 , пізніше таке саме говорив він і ОСОБА_3 , потім вони сіли і поїхали назад. Після того, як повернулися на вулицю Карпенка у м.Тернополі, ОСОБА_3 вивів потерпілого з автомобіля, а потім поїхали в сторону смт. Березовиця. По дорозі всі мовчали, ОСОБА_3 вийшов та пішов, як він сказав, переодягатися. Повернувшись, підвезли ОСОБА_3 , куди той сказав. При цьому не звернув увагу на те, чи мав ОСОБА_3 якісь предмети з собою, коли виходив.

Зазначив, що 21 квітня 2015 року був не перший раз, коли вони під`їзджали до гаражу ОСОБА_11 . Ввечері перед тим вони також там були. Не може сказати, чому була необхідність приїжджати саме у вечірній час, у темну пору доби. Поїздку здійснили на його автомобілі марки «Мерседес Віто», точної адреси, куди їхали, сказати не може, це було по вулиці Карпенка у м.Тернополі. Не звернув уваги, чи мали з собою інші обвинувачені якісь сумки, зброї він не бачив. Того вечора було холодно, хлопці були вдягнуті в куртки, рукавиці, шапки , тобто в осінньо-зимовому одязі.

Пояснив, що електрошокер з фонариком знаходився в його автомобілі, бо перед цим він був в своєму гаражі.

Ще 19 квітня 2015 року він підвозив обвинувачених на вулицю Карпенка у м.Тернополі, але не до будинку, а на поворот на головній дорозі.

Визнає, що вчинив неправильно по відношенню до потерпілого, шкодує за скоєне.

Він боявся ОСОБА_3 , тому виконував його накази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що вину у скоєнні злочинів визнає частково, кваліфікує свої дії як хуліганство.

Добре знайомий з іншими обвинуваченими: ОСОБА_4 його брат, ОСОБА_3 знає з дитинства.

Одного дня до нього зателефонував ОСОБА_3 і запропонував зайти до нього. Вони погодилися, взяли алкогольні напої і поїхали до останнього. Коли вони приїхали, то він побачив, що в ОСОБА_3 на одній руці браслет. Запитав, що це таке, на що ОСОБА_3 відповів, що відносно нього є кримінальна справа по «угону». Потім вони випивали, розмовляли. Він розповів, що вони не працюють, бо десь в грудні 2014 року, дати не пригадує, ОСОБА_4 був у нетверезому стані на роботі та останнього за це звільнили, а згодом і звільнили його ( ОСОБА_5 ). ОСОБА_3 розпитував, яка це фірма, чим займається, про її фінансовий стан. Він розповідав все, не надаючи тому значення. Вони приходили до нього не один раз і кожного разу ОСОБА_3 розпитував про фірму. Десь після свята Пасхи, до ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що з нього зняли браслет та обвинувачення і запропонував це відсвяткувати. Вони зустрілися, відпочивали та знову піднялася тема колишньої роботи. ОСОБА_3 сказав, що якщо їх здав ОСОБА_19 , то за це треба покарати, що з ним потрібно розібратися. Вони довго не погоджувалися, а потім все-таки погодилися поїхати і розібратися з ним. Десь перед «Провідною неділею» він ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 та ОСОБА_4 поїхали в ліс за березовим соком і в них назріла ідея не побити ОСОБА_11 , бо кому від того буде легше, а поговорити з ним, щоб він допоміг на роботу влаштуватися, бо знайти роботу в Тернополі важко. ОСОБА_18 говорив, що треба потерпілого побити, для цього взяти маски, бо так всі роблять, щоб він не бачив їхніх облич. Маски були вдома, які залишилися після «революції Гідності».

Одного разу, вони поїхали на вул. Поліську у м.Тернополі, щоб спочатку подивитися на обстановку, побачили, що там багато людей і там не вийде втілити в життя план. Вже десь після «Провідної неділі» приїхав ОСОБА_3 , зателефонували ОСОБА_6 і домовилися поїхати в сторону вул. Поліської в м.Тернополі. ОСОБА_3 вийшов, подивитися чи стоїть автомобіль ОСОБА_11 . В той час вони з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 говорили про те, щоб поспілкуватися з потерпілим на рахунок працевлаштування на роботу, а якщо він не допоможе повернутися назад на роботу, то хотіли вдарити його кілька раз. Потім повернувся ОСОБА_3 і сказав їхати до ОСОБА_11 до будинку. В ОСОБА_6 були свої справи і він залишив їх втрьох. Вони ще почекали близько трьох годин, пізніше ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_6 і той під`їхав та розвіз всіх по домівках, бо ОСОБА_11 вони так і не дочекалися.

Наступного вечора вони знову зустрілися. Тоді він зауважив, що ОСОБА_3 свою ліву руку тримав в кишені, на той час цьому факту значення не надав. Вони сіли в автомобіль і поїхали в сторону «Епіцентру» та переконалися, що потерпілий знаходиться на роботі. Перед тим, він та ОСОБА_4 вирішили і домовилися ОСОБА_11 не бити, а спочатку поговорити з ним. Потім вони поїхали на вулицю Карпенка у м.Тернополі. ОСОБА_3 сказав, щоб ОСОБА_6 став біля під`їзду і чекав потерпілого. Трохи постоявши, ОСОБА_3 сказав піти за будинок, бо було людно. Біля дому був кіоск, тому саме біля нього вони стояли, щоб ОСОБА_11 , коли буде під`їжджати їх не побачив. Першим між кіоском і будинком стояв ОСОБА_6 , потім ОСОБА_4 . В той час ОСОБА_4 повідомив, що йому потрібно відійти в туалет. Пізніше він побачив, що наближається якийсь автомобіль, бо від будинку до кіоску приблизно 200 метрів. Автомобіль під`їхав до гаражу. ОСОБА_3 тоді стояв боком, розвернувся, дав йому маски, сказав їх вдягнути, одну йому, а другу ОСОБА_6 . Він спочатку нічого не зрозумів, домовленість була тільки поговорити. Стосовно того, де взялися маски, він пояснив, що дві приніс він та ОСОБА_4 , це були «балаклави» чорного кольору, отвори тільки для очей, звідки взялися дві інші, йому невідомо. Маски вони взяли ще першого разу, зразу після Пасхи, коли ще хотіли бити потерпілого та їх залишили в автомобілі, потім плани стосовно ОСОБА_11 помінялися. В гараж маски взяв ОСОБА_3 .

Коли автомобіль заїхав в гараж та виключився двигун, ОСОБА_3 сказав заходити та сам побіг першим, він пішов за ним швидкою ходою, після нього ОСОБА_6 . Коли ввійшли в гараж, ОСОБА_3 наказав ОСОБА_6 закрити ворота та виключити світло. ОСОБА_6 включив фонарик та він побачив ОСОБА_11 , який стояв біля дверей водія, ззаду біля крила був ОСОБА_3 і тримав в руках якусь зброю. Його це ввело в шок, оскільки не було в них в планах застосовувати зброю і її раніше він не бачив. Вони сказали ОСОБА_11 лягти на землю, на що той зробив крок назустріч, хотів щось сказати, за що прикладом отримав удар в груди від ОСОБА_3 . Пізніше потерпілий виконував всі накази ОСОБА_3 без будь-якого спротиву. Він пояснив, що ОСОБА_3 був вдягнутий в довгу куртку, рушниці в нього не бачив. ОСОБА_11 ліг на землю, ОСОБА_3 дав йому скотч (звідки ОСОБА_3 витягнув скотч, він не знає ), щоб зв`язати потерпілому руки. Він запитав, для чого це робити, на що ОСОБА_3 повернувся до нього з таким агресивним обличчям, що він злякався та виконав його наказ. Пізніше потерпілого підняли з підлоги, ОСОБА_3 віддав наказ заклеїти ОСОБА_11 рот скотчем, забрати ключі в потерпілого та вдягнути йому маску, що він виконав. ОСОБА_3 розпитував ОСОБА_11 за гроші, якісь сейфи. Які гроші та які сейфи обвинувачений не знає. Він не знав, що робити далі, бо в планах було поговорити з потерпілим про роботу. Коли під`їхав бус, ОСОБА_3 вивів потерпілого з гаражу. Коли він прикривав ворота гаражу хотів втекти, але побоявся, бо не знав, де знаходиться його брат ОСОБА_4 . З огляду на те, що він побачив зброю в ОСОБА_3 , не знав чим це може закінчитися.

Він сів на переднє сидіння автомобіля. Коли він зайшов в бус, то ОСОБА_3 поклав ОСОБА_11 на підлогу, сам сів біля нього і наказав ОСОБА_6 їхати в сторону «Епіцентру». Де був на той час ОСОБА_4 , йому не відомо, його побачив вже в дорозі, коли оглянувся назад. Коли їхали в сторону «Епіцентру», то постійно переглядувався з ОСОБА_3 , бо на сто відсотків не розумів, що сталося. По дорозі ОСОБА_3 розпитував ОСОБА_11 про гроші, сім`ю. Коли вони вже під`їжджали, то він почув, як ОСОБА_3 говорив до ОСОБА_11 : «ми з тобою справимося, ми тебе вб`ємо». ОСОБА_6 зразу повернув вліво, через 200 метрів зупинився, вийшов з автомобіля та він вийшов за ним. Вони стали десь за 10 метрів та розмовляли. ОСОБА_6 запитав, де взялася зброя, бо вони мали поговорити тільки про роботу та запропонував відвезти ОСОБА_11 додому, з чим він погодився. Вказав на те, що якби він знав про те, що буде відбуватися там, ніколи б на це не погодився. В той час ОСОБА_3 підійшов до них та запитав, чого вони бояться, зараз поїдуть та візьмуть гроші. Він відповів, що ніяких грошей йому не потрібно, вони мали поговорити тільки про роботу. Вони все-таки домовилися відвезти потерпілого додому, при цьому ОСОБА_3 назвав їх боягузами. Вони сіли в автомобіль та поїхали назад на вул. Карпенка в м.Тернополі. Приїхавши, ОСОБА_3 відчинив двері та побіг в сторону гаражу, через хвилину повернувся, сів в автомобіль і попросив відвезти його в смт. В. Березовиця, бо потрібно йти на роботу. Він почув, що ззаду щось збирають , обернувся та побачив, що ОСОБА_3 збирає маски, рушницю, скотч в сумку та пішов до себе в будинок. Де взялася сумка, в яку складав речі ОСОБА_3 , він не знає. Вони не могли зрозуміти як все сталося, хотіли втекти від ОСОБА_3 та передумали, бо боялися за своє здоров`я, знали, що ОСОБА_3 такий, що буде мстити. Потім ОСОБА_3 відвезли до нічного клубу «Бомба» , а самі поїхали додому.

24 квітня 2015 року близько 11 години їх затримали працівники міліції, говорили, що все про них знають і щоб він писав явку з повинною.

Зазначив, що часто заходив в гості до ОСОБА_3 , адреси його проживання не знає, йому відомо, що він живе в гуртожитку, в смт.В.Березовиця. ОСОБА_3 поїхав після тих подій у смт.В.Березовиця, бо там живе його дівчина ОСОБА_20 , прізвища її він не знає. В гості в квартиру на вулиці Бродівській у м.Тернополі до ОСОБА_3 вперше заходив десь на початку квітня 2015 року . Одного разу при розмові з ОСОБА_3 була ще присутня його дівчина ОСОБА_20 . Зазначив, що при Тамарі мова про потерпілого ОСОБА_11 не йшла.

Відзначив, що працював на вул. Поліській в м.Тернополі, там знаходиться складські приміщення. Інформацію про те, де живе ОСОБА_11 і де знаходиться його гараж йому повідомив ОСОБА_3 , точної дати, коли це було, не пригадує. Біля будинку потерпілого він, ОСОБА_4 і ОСОБА_21 були ще за кілька днів до подій.

Не говорили з ОСОБА_11 в світлу пору доби, бо той весь день був на роботі, а вони хотіли поговорити тет-а-тет. Попередньо потерпілому ніхто не повідомляв, що бажають з ним поговорити про роботу. Чи ОСОБА_4 зв`язувався з ОСОБА_11 йому не відомо. Мови з іншими обвинуваченими про те, щоб забрати в потерпілого якісь речі, дізнатися коди від сейфів, проникнути в офіс не було, вони домовлялися говорити тільки про роботу.

Словесних погроз від ОСОБА_3 не було, але коли він заперечував ОСОБА_3 , то останній ставав агресивним.

Доповнив, що в нього була можливість уникнути спілкування з ОСОБА_3 . Щодо перешкод стосовно спілкування з ОСОБА_11 про роботу пояснив, що вони були, оскільки він бажав говорити з ним «один на один» та він хотів, щоб потерпілий побачив, що їх багато та злякався і поновив на роботі.

Розповів, що працював у «ПП ОСОБА_22 », інформацією про денний оборот грошей приватного підприємця не володів і не повідомляв ОСОБА_3 .

Зазначив, що ініціаторами розмови з ОСОБА_11 були він та ОСОБА_4 , а якщо не вийде нормально поговорити, тоді вони мали побити потерпілого. ОСОБА_3 сам запропонував свою допомогу. Він вказує на те, що сам ні про що не просив ОСОБА_3 . Про роботу з ОСОБА_11 взагалі не говорили, бо все пішло не так, як домовлялися.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду повідомив, що вину за ч.2 ст. 146 КК України визнає, вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України не визнає.

По суті кримінального провадження пояснив, що в кінці березня 2015 року перебував під домашнім арештом в квартирі батьків по АДРЕСА_7 , був з браслетом. До нього зателефонував ОСОБА_4 , розпитував, як справи, просив зустрітися, на що він відповів, що не може під`їхати, не пояснивши причини. Після того ОСОБА_4 сказав, що приїде десь через півтори години. Пізніше ОСОБА_4 приїхав до нього разом з ОСОБА_5 , що було неочікувано для нього, але з огляду на те, що вони з ОСОБА_5 знайомі з дитинства, то уваги тому не приділив. Привезли з собою алкоголь, в якій кількості не пригадує. Тоді в квартирі з ним була дівчина ОСОБА_20 . Говорили про життя, згадували минуле і під час п`яної розмови зайшла мова про роботу. Він сказав, що працює в нічному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_5 », але йде слідство і знаходиться під домашнім арештом. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розказали, що працювали вантажниками на якійсь фірмі, але через менеджера, який перейшов їм дорогу, їх звільнили. Розповіли, що затаїли на цю людину злобу і час від часу мстять: наприклад, колеса пробили в його автомобілі на стоянці. Почали просити його допомогти з ним розібратися . Він сприйняв це всерйоз. ОСОБА_5 сказав, що в нього з часів революції Гідності залишилися маски, можна використати їх, щоб налякати. Він відмовляв їх, бо боявся кримінальної відповідальності, крім того перебував під домашнім арештом. В період з березня по квітень вони ( ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) ще десь 4-5 разів приходили до нього, з них при двох випадках була присутня його дівчина. Десь 11-12 квітня зняли електронний браслет, при цьому дзвінки про допомогу від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжувалися. Разом з тим, не сприйняв їх прохань серйозно. Пізніше ОСОБА_4 в телефонному режимі запитав, чи має він «болгарку», на що він ( ОСОБА_3 ) відповів, що має та може привезти. Він завіз «болгарку» та разом розпивали алкогольні напої, під час того знову велася розмова про маски, про те, що ніхто не впізнає, нічого серйозного за це не буде. Біля 16 квітня 2015 року зателефонував ОСОБА_4 , він ( ОСОБА_3 ) під`їхав до них, вони просили поїхати на роботу потерпілого, подивитися на місце, щоб не було людей, було пізно, щоб розквитатися з ним, яким чином тоді не уточнювали. Він на це погодився, вони з ОСОБА_5 поїхали в район «Епіцентру» до офісів. Там стояла машина «п`ятірка» ВАЗ вишневого кольору, це автомобіль того менеджера. ОСОБА_5 розповів, що в нього є друг ОСОБА_23 , який має машину. І вони придумали зробити викрадення, повозити його, щоб налякати і відвезти назад. Він ( ОСОБА_3 ) одразу не погодився, але потім його переконали, що нічого в тому страшного немає, оскільки знав цих хлопців давно. Потім він познайомився з ОСОБА_24 , сіли в машину Мерседес Віто, номерних знаків не пам`ятає, та поїхали до «Епіцентру», стали на заправці, чекали, поки не стемніло, потерпілого так і не було. ОСОБА_5 запропонував поїхати до додому потерпілого, сказав куди їхати, вулиці не пригадує. Приїхавши на місце, ще почекали, але потерпілого не було. Потім ОСОБА_6 від`їхав, приїхавши назад, розвіз всіх по домівках. На наступний день 21 квітня 2015 року зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що готові їхати, щоб він приїжджав. Приїхавши туди, ОСОБА_4 сказав, що ОСОБА_25 не виходить, він рознервувався, що витрачав час та гроші, щоб просто допомогти. Висловлювався з цього приводу некультурно, що і чути на записах розмов. Він підійшов під під`їзд, вийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ОСОБА_4 на правому плечі була сумка синьо-голубого кольору. Пізніше приїхав ОСОБА_6 , всі сіли в автомобіль та поїхали під «Епіцентр», чекали на стоянці, ОСОБА_5 сказав, що краще їхати під дім потерпілого, він точно буде там. Поїхали туди, зупинилися біля в`їзду в гараж, машину відігнали в бік. Через декілька хвилин ОСОБА_5 дістав з-за спинки автомобіля сумку, роздав рукавиці та маски. ОСОБА_6 дістав електрошокер, ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 взяли скотч. Після чого він ( ОСОБА_3 ) сказав, що буде далеко бігти, запропонував підійти ближче до гаражу, вони зрозуміли, що найкраще стати біля вагончика, вдягнули маски. ОСОБА_5 дав йому дерев`яний муляж рушниці, цей муляж він вперше побачив в той момент та взяв його. Біля вагончика він стояв спереду, потім ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , ОСОБА_4 був ззаду за вагончиком. Під`їхав автомобіль, зупинився, вийшов потерпілий, відкрив ворота гаражу, сів назад в машину та заїжджав. В той момент вони троє побігли до гаражу. ОСОБА_5 щось сказав, але він ( ОСОБА_3 ) не зрозумів що саме. Вийшло так, що потерпілий стояв перед ним, він (обвинувачений ОСОБА_3 ) тримав в руках муляж та направив його в сторону ОСОБА_11 , той зробив крок назустріч обвинуваченому та у відповідь, перебуваючи в стані стресу, вдарив потерпілого в область грудей задньою стороною муляжу. Почали говорити, щоб потерпілий ліг на землю. Коли ОСОБА_11 ліг, то ОСОБА_5 зв`язав йому руки. ОСОБА_6 віддав свою маску і ОСОБА_5 одягнув маску на голову потерпілого. ОСОБА_5 підвів ОСОБА_11 , під`їхав ОСОБА_6 , взяли під руки потерпілого та повели до машини. Поклали потерпілого на підлогу між передніми і задніми сидіннями. ОСОБА_4 сидів в машинні ззаду, за кермом був ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , на передньому сидінні, він сидів біля потерпілого. Декілька хвилин рухалися, зупинилися, де саме не пригадує. ОСОБА_5 запропонував поїхати в район «Епіцентру», бо вже було пізно, а там малолюдно. Вони сіли знову в автомобіль та почали їхати. Задзвонив телефон потерпілого, телефонувала його дружина, він ( ОСОБА_3 ) витягнув телефон з кишені ОСОБА_11 . ОСОБА_5 , наказав потерпілому сказати, що у нього поламався автомобіль і тому він затримується, що той і зробив. Зазначив, що коли тільки сіли в автомобіль біля гаражу, дістали з кишень потерпілого якісь ключі, мобільні телефони та поклали їх на сидінні біля нього.

Повідомив, що він запитав у потерпілого про сім`ю, чи будуть переживати за нього. Що саме говорили ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 сказати не може. Вони розпитували про ключі, паролі, сигналізацію, про те, як швидко приїжджає міліція. Він спочатку не звернув на це уваги, думав, що таким чином хочуть залякати потерпілого, а потім, коли вони почали настирливо розпитувати, йому здалося, що він чогось не знає.

ОСОБА_6 сказав, що треба поговорити, зупинив автомобіль, вийшов ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , потім він. ОСОБА_6 запитав, що відбувається, потерпілого вже залякали, зробили, що хотіли та запропонував відвезти ОСОБА_11 додому. ОСОБА_6 пішов до машини, а ОСОБА_5 повідомив, що пройшло вже півроку, як їх звільнили з роботи та йому відомо, що в офісі є гроші, вони не хотіли зразу розповідати про це йому ( ОСОБА_3 ), говорив, що поділиться з ним,. Він відповів, що на таке не погоджується, це вже занадто.

Сіли в автомобіль, ОСОБА_5 нагнувся до ОСОБА_4 , щось говорили, що саме він не чув. ОСОБА_6 сказав, що їдуть назад, розвернув автомобіль. По дорозі ОСОБА_5 говорив до потерпілого, щоб той виніс з цього урок та не звертався до міліції.

Ще раніше ОСОБА_11 сказав, зо стерпли йому руки та він ( ОСОБА_3 ) перев`язав їх ззаду наперед та попустив скотч.

Приїхавши до будівлі, де знаходиться гараж, він відвів потерпілого до гаражу, зняв маску, попросив десь 2 хвилини нічого не робити, щоб вони змогли від`їхати.

Він попросив хлопців завести його додому дівчини, яка проживає в смт.Березовиця, бо в неї є його ключі, паспорт та гаманець, які він напередодні забув. Приїхавши туди, він пішов у двір, дівчина віддала йому ключі та гаманець, він їй нічого не передавав, повернувся десь через 2 хвилини та поїхали на вул. Братів Гжицьких 3 в м. Тернополі до нічного клубу «Бомба», де він працював та той пішов на роботу, а хлопці поїхали в невідомому напрямку.

Йому відомо, що в Тамари знайшли і вилучили зброю. Він не знає, яким чином там знайшли зброю, як і не відомо як знайшли відбитки їх пальців в гаражі.

Зазначив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не говорили ні прізвища потерпілого, ніякої інформації про нього він не дізнавався, знав тільки, що той менеджер.

21 квітня 2015 року був вдягнутий в джинси та куртку та кросівки, як в судовому засіданні.

Відзначив, що масок він не мав, бачив 3 маски, хоча напередодні 20 квітня 2015 року побачив в автомобілі 4 маски в пакеті, муляжу тоді не замітив.

Пояснив, що конкретних погроз ні від нього, ні від інших обвинувачених не було. Він точно пам`ятає, що ОСОБА_6 казав говорити потерпілому чітко, бо вони не прості хлопці. Це все, що говорив ОСОБА_6 . ОСОБА_4 говорив трошки, що саме не пам`ятає, підтримував розмову. Найбільше говорив ОСОБА_5 , розпитував потерпілого про якісь сейфи, ключі, скільки є сигналізації, як відкрити двері, чи в коридорі стоять сенсори руху, як можна їх вимкнути, за скільки часу приїжджає охорона. Потерпілий сказав, що до одного входу ключі має, до іншого ні, говорив, що може зателефонувати до охорони, щоб відключили сигналізацію. Йому ( ОСОБА_3 ) про це нічого не було відомо. Він вже зрозумів, що мало бути якесь пограбування аж на наступний день. Тоді, коли вийшли з машини ОСОБА_5 швидко за 10 секунд розповів, що вони з ОСОБА_4 планували довго, думали, казали, що в тому сейфі багато грошей і він не закривається. Він ( ОСОБА_3 ) сказав, що вони про таке не домовлялися, відмовився, сказав, якщо ОСОБА_5 , хоче таке зробити, то нехай так і чинить, він такого робити не збирається.

Потерпілий на запитання про гроші відповідав, що нічого не знає, що це все є в шефа. Казав, що віддасть всі гроші тільки, щоб його не чіпали. На що хтось сказав, що гроші потерпілого їм не потрібні, треба гроші фірми, де він працює.

Коли вже вели потерпілого назад до гаражу, то ОСОБА_5 взяв телефони з сидіння і поклав ОСОБА_11 в кишеню.

Зазначив, що при самій першій розмові їх з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була присутня його дівчина ОСОБА_26 , тоді в неї був вихідний день і вона була в нього ( ОСОБА_3 ) і ще один раз була при розмові. Першого разу вона чула всю розмову, а другого приїхала десь годину після того, як прибули хлопці.

Повідомив, що остаточно його переконали брати в цьому участь тоді, коли приїхав до хлопців і привіз «болгарку». Вони домовилися, що він допоможе їм викрасти потерпілого, повозити, налякати і все без ніякого насильства, про гроші ніякої мови не було. Це мала бути банальна помста за те, що через ОСОБА_11 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звільнили з роботи.

Про той факт, як звати потерпілого, він дізнався 21 квітня 2015 року, а про його прізвище вже коли затримали.

Пояснив, що з кишень потерпілого ключі та телефони витягували ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , будучи ззаду, тримав куртку, а ОСОБА_5 повернувся назад і витягнув речі з внутрішніх кишень.

Відзначив, що ОСОБА_4 за весь проміжок часу не виходив з автомобіля.

Щодо гвинтівки повідомив, що щось подібне чув від ОСОБА_5 ще 14 квітня 2015 року, а саме, що в нього є речі, які потрібні, щоб налякати потерпілого. 21 квітня 2015 року він ( ОСОБА_3 ) вперше побачив її, коли діставали маски, помітив щось похоже на зброю біля гаражу. Цей предмет він взяв на вулиці, його довжина 80-90 см., товщина 3-4 см., за курткою сховати це не міг. Пізніше вже в машині поклав на сидіння, більше в руки його не брав. Думає, що це муляж, бо на вигляд це була стара дошка і ОСОБА_5 натиснув кілька разів на курок. Коли ОСОБА_5 це передавав, ОСОБА_3 був обернений спиною і не бачив, що це таке, натиснув кілька разів, заряду ніякого не було. Не знає, де поділися всі речі, вони лежали в машині. Предмет, схожий на зброю він тримав дулом вліво, прикладом вправо.

Визнає той факт, що наніс удар потерпілому, а також, що брав участь у викраденні людини. Про крадіжку якихось речей не домовлялися. Додав, що ніхто з них в гаражі ні до нічого не торкався.

Не пригадує, чи спілкувалися після тих подій з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Розповів, що в гаражі потерпілому сказав лише відійти. Той навпаки підійшов та отримав удар. В машині він лише питав про жінку і перев`язав йому руки.

Пояснив, що наміру застосовувати до потерпілого насильства не було, рефлекторно вдарив його, через те, що ОСОБА_11 зробив крок назустріч.

На його думку, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не довели справу до кінця, бо злякалися, оскільки він та ОСОБА_6 відмовилися це робити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що вину у скоєнні злочинів визнає частково, кваліфікує свої дії як хуліганство.

По суті кримінального провадження повідомив, що в кінці березня 2015 року він через соціальну мережу зв`язався з ОСОБА_3 , який повідомив, що знаходиться під домашнім арештом, бо підозрюється у вчиненні злочину викраденні автомобіля. ОСОБА_3 запропонував зайти в гості, на що він погодився. Він повідомив брата ОСОБА_5 і не пригадує чи в той самий день, чи через кілька днів пішли до ОСОБА_3 в гості на АДРЕСА_7 , взявши з собою алкогольні напої. Вдома ОСОБА_3 була дівчина, якої він раніше не знав. Разом сиділи, спілкувалися, розпивали спиртні напої, говорили про роботу. Він на запитання Тамари - дівчини ОСОБА_3 , де працює, розповів, що з грудня 2014 року не працює, бо по дорозі на роботу зустрівся з ОСОБА_11 , який відчув від нього запах алкоголю, повідомив шефу та через це його звільнили, а в кінці січня звільнили і його брата ОСОБА_5 . При розмові ОСОБА_3 розпитував за роботу, чим займається дана фірма. Прощаючись, ОСОБА_3 запропонував при бажанні ще заходити в гості. Пізніше вони ще кілька разів приходили до ОСОБА_3 і кожного разу останній розпитував про фірму, де він ( ОСОБА_4 ) працював. Потім ОСОБА_3 зателефонував та повідомив, що з нього знято підозру і запропонував зустрітися і запросив в гості. При розмові (їх було троє: він, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ) ОСОБА_3 запитав, чи немає в них бажання помститися чоловіку, через якого їх вигнали з роботи. Оскільки в нього ( ОСОБА_4 ) злоба вже пройшла, сказав, що ні. ОСОБА_3 почав підбурювати побити потерпілого, на що він з братом погодилися. ОСОБА_3 сказав, щоб потерпілий їх не впізнав, то потрібно бути в масках. Одна маска була в ОСОБА_3 вдома, 2 маски мав ОСОБА_4 . Після цього ще кілька разів зустрічалися, обговорювали все. ОСОБА_6 знає з дитинства, тому попросив його повозити їх автомобілем по справах, на що той дав згоду.

Зустрілися троє: він, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та пішли до офісу, де працював потерпілий, масок з собою не брали, просто пішли оглянути територію.

17 квітня 2015 року здзвонилися і вирішили поїхати до офісу, ОСОБА_6 до того не повідомляли, що надумали зробити. Зустрілися всі четверо, поїхали до офісу ОСОБА_11 . Перед тим він з братом взяли дві маски, саморобні, він свою кинув за сидіння автомобіля. До ОСОБА_6 зателефонувала дружина і вони поїхали звідти по домах. Через кілька днів здзвонилися з ОСОБА_27 , той запропонував поїхати до села за березовим соком. Поїхавши туди, він запитав ОСОБА_6 , де його маска, яка була в машині, на що той відповів, що не бачив її. Потім були свята, з братом були вдома та ОСОБА_5 запропонував не бити потерпілого, а заставити його, щоб він допоміг влаштуватися назад на роботу. Він ( ОСОБА_4 ) погодився за сповістив це ОСОБА_3 , якому ця ідея дуже не сподобалася.

В понеділок 20 квітня 2015 року зателефонували до ОСОБА_3 і домовилися поїхати знову, останній сказав, що знає, де проживає потерпілий. Сіли в автомобіль ОСОБА_6 та направилися до офісу ОСОБА_11 , ОСОБА_3 вийшов з автомобіля подивитися, чи знаходиться на роботі потерпілий. Тоді і розповіли ОСОБА_6 про все, що задумали зустрітися з потерпілим і поговорити про роботу. ОСОБА_3 повернувся і сказав, що ОСОБА_11 немає на робочому місці, тому поїхали на вулицю Карпенка у м. Тернополі і зупинилися біля дому, довго не чекали, бо зателефонувала дружина ОСОБА_6 , сказала, що діти хворі і вони поїхали звідти.

21 квітня 2015 року у вівторок зустрілися та автомобілем поїхали знову до офісу потерпілого, з собою нічого не брав, ні масок, ні сумки. Переконавшись, що ОСОБА_11 знаходиться на робочому місці, поїхали до будинку на вулицю Карпенка у м. Тернополі. Автомобіль поставили біля під`їзду будинку, вийшли з автомобіля і чекали. ОСОБА_3 сказав спуститися вниз до гаражу і там вже зачекати на ОСОБА_11 та пізніше запропонував зайти за вагончик, щоб їх ніхто не бачив та коли під`їде потерпілий, вискочити та налякати його. Він ( ОСОБА_4 ) пішов за сусідній двір в туалет десь за 150 м. від хлопців. Повертаючись назад, побачив, що автомобіль потерпілого стоїть біля гаражу. ОСОБА_11 відкрив ворота та він побачив, що у двір заїжджає автомобіль міліції. Він насторожився та зупинився, бачив, що вибігли хлопці, першим був ОСОБА_3 , другий ОСОБА_5 , потім біг ОСОБА_6 , вдягнуті в маски. Помітив, що ОСОБА_3 мав щось в руках. Він більше звертав увагу на працівників міліції, які стояли збоку. Побачив, що вийшов ОСОБА_6 без маски і пішов в автомобіль, під`їхав та він ( ОСОБА_4 ) сів в машину. Він побачив, що ОСОБА_3 виводить ОСОБА_11 з гаражу і заходять в автомобіль. ОСОБА_3 сказав їхати до офісу потерпілого, запитував по дорозі про сім`ю, дитину, жінку, батьків, говорив, що все про нього знає. Він ( ОСОБА_4 ) був шокований, такого не повинно було бути, мали тільки поговорити з ним про роботу. Крім того ОСОБА_3 випитував де працює ОСОБА_11 , на кого, де знаходиться офіс, чи є в офісі якісь гроші, на що той відповідав, «агукуючи».

Коли вони знаходилися на розвилці доріг, що біля «Епіцентру» від ОСОБА_3 прозвучала фраза : «якщо ти будеш робити щось не так, то тебе вб`ємо». ОСОБА_6 , почувши це, зупинився та вийшов з автомобіля . В той момент до ОСОБА_11 зателефонувала дружина, ОСОБА_3 сказав потерпілому, щоб той повідомив жінці, що поламався автомобіль і він затримується. ОСОБА_3 підняв маску, відклеїв скотч, приклав трубку телефону до вуха ОСОБА_11 та той виконав прохання та повідомив дружині, що йому наказав ОСОБА_3 . Пізніше потерпілий попросив ОСОБА_3 перев`язати йому руки, бо їх не відчуває. ОСОБА_3 спочатку не хотів, а потім все-таки зробив це.

Не минуло і хвилини, як всі троє сіли в автомобіль та поїхали в сторону вул. Карпенка у м.Тернополі. Під час руху назад вже ніхто нічого не говорив. Приїхавши на місце, ОСОБА_3 підняв ОСОБА_11 та завів в гараж. Повернувшись, сказав відвезти його в смт. Березовиця Тернопільського району. ОСОБА_3 кричав, що могли зробити не так, взяв щось з автомобіля, що саме він ( ОСОБА_4 ) не знає та вийшов. Десь через 4 хвилини повернувся і вже був перевдягнутий, бо до того був одягнутий в дуту чорну куртку, а вже вийшов у піджаку.

Коли чекали на ОСОБА_3 , він ( ОСОБА_4 ) запитав хлопців, що відбувається, вони у відповідь тільки дивилися один на одного, ніхто нічого не говорив.

Потім завезли ОСОБА_3 на роботу, а самі поїхали додому. 24 квітня 2015 року його з братом затримали працівники міліції.

Окрім часткового визнання вини, вина обвинувачених у скоєнні злочинів в повній мірі доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні повідомив, що не знайомий з обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , раніше зустрічався з ОСОБА_4 .

У вівторок, можливо 21 квітня 2015, дати точніше не пригадує, повертався з роботи додому з вулиці Поліської на вулицю Карпенка у м.Тернополі. Під`їхав до гаражу на своєму автомобілі близько 22 год.15 хв., відкрив гараж та поставив машину. Коли виходив з гаражу, то у воротах побачив трьох осіб, які підбігли, один з них був озброєний гвинтівкою. Це була гвинтівка, в якої світлий приклад, чорний ствол. Побачив молодих хлопців, два з них були високими, один нижчий за інших, всі були в «балаклавах». Зброю тримав в руках високий чоловік, окрім цього в самого вищого хлопця був електрошокер (зрозумів, що це електрошокер, бо той чоловік ним клацав, електрошокер працював). Що стосується «балаклав», то дві з них були промислового виробництва чи з шапки зроблені, а інша нестандартна, пошита, саморобна, всі 3 «балаклави» різні, колір вказати не може, бо було темно, також не знає чи вони були однотонними. Окрім того, одна балаклава мала виріз на очі і рот окремо, інші на очі і рот разом. Потерпілий зазначив, що не було такого моменту, щоб хтось знімав «балаклаву».

Коли під`їжджав до гаражу, то помітив білий бус марки «Мерседес Віто» старішої моделі, на його думку, переобладнаного з вантажного на пасажирський. Коли зайшли в гараж, почали говорити: «тихо, спокійно» та він хотів заспокоїти хлопців. Один з них стояв у воротах гаражу з однієї сторони, інший - з другої, а третій наближався до нього ззаду. Він наблизився до того, що був ближче до нього і був зі зброєю в руках. Хотів відсунути ствол, у відповідь отримав прикладом в груди, у відповідь на це заспокоївся та в подальшому опору не чинив. Йому сказали лягти обличчям до землі, руки за спиною зав`язали, потім підняли, вдягнули «балаклаву» другою стороною, тобто отвір на очі був ззаду, таким чином нічого не було видно, замотали скотчем навколо голови. З огляду на те, що в нього проблеми з диханням, він просив, щоб відкрили ніс, в результаті чого трохи попустили скотч. Коли були зв`язані руки, то він мав можливість рухати руками, бо вони були зв`язані на зап`ясті. З гаражу з підлоги, його підняли дві особи. Це був той, що мав шокера та інший, який стояв ззаду. Нападники повели його до автомобіля, кинули в буса на підлогу. Перед тим питали, де працює і чи має ключі від кабінету, від будинку, телефон залишили в кишені, а ключі забрали. На думку потерпілого, його речі діставали різні люди в різні періоди часу.

Потерпілий не може сказати, скільки часу їхали в «бус`і. Їм було потрібно, щоб він надав доступ до приміщення, яке орендує. Розпитували його чи є там сигналізація, як швидко приїжджає оперативна група на виклик, чи має ключі, чи знає коди доступу, погрожували розправою, питали як звати дружину, дитину, де працює дружина, де він народився, хто його батьки.

Приїхавши на місце, хлопці виходили кілька разів з автомобіля, щось радилися. В кінцевому результаті він назвав їм коди до вхідних дверей, де орендує приміщення на АДРЕСА_6 . Сказали, що до кінця тижня він повинен надати доступ до кабінету, де знаходиться сейф. Його привезли додому, висадили з автомобіля, привели до гаражу і відпустили, при цьому ключі і телефон повернули.

Зазначив, що коли його ( ОСОБА_11 ) везли в автомобілі, то поклали на підлогу між першим рядом та водійським сидінням . Один з хлопців сидів в першому пасажирському ряді, двоє в другому ряді, один на місці водія. Спочатку в гаражі було їх троє, а в кінцевому результаті виявилося, що їх було четверо. Двоє чоловіків розмовляли з потерпілим, двоє ні. По рухах людей відчув, що їх було четверо. Люди, які зверталися до потерпілого були чоловіками, жіночих голосів він не чув.

Розмова з потерпілим розпочалася з моменту, коли вони зайшли в гараж, розпитувати почали з гаражу, а саме, чи є ключі, де вони, ОСОБА_11 повідомив і вони витягнули їх з кишені куртки.

Окрім того, вони говорили : «Тепер ми знаємо, де ти живеш і що з тобою можна зробити». Він ці слова сприйняв як погрозу собі та сім`ї. Окрім того, один з них погрожував втопити потерпілого.

Відзначив, що коли він ( ОСОБА_11 ) був в гаражі, то з лівої сторони від нього знаходився автомобіль, навпроти нього стояв чоловік з рушницею, по діагоналі в куті з входу в гараж був чоловік з шокером.

ОСОБА_11 суду пояснив, що поїздка тривала десь годину, додому він потрапив півдванадцятої ночі.

Відзначив, що мова про застосування зброї йшла, не пам`ятає, як саме вони погрожували зброєю і що при цьому говорили. Зразу, коли зайшли в гараж, зброю направляли в його сторону, в подальшому не може сказати за зброю нічого, бо він нічого не бачив, бо був в «балаклаві». Коли висадили потерпілого біля дому, то рушниці вже не було. До гаражу з автомобіля вели в «балаклаві», а біля гаражу її зняли. ОСОБА_11 був до них спиною, тому їх не бачив. Хлопці сказали почекати 10 -15 хвилин і йти додому.

Розповів, що просив нападників перев`язати йому руки, спочатку руки були перев`язані назад, а потім перев`язали наперед, він не просив їх його відпустити.

Він повідомив, що з його кишень, окрім ключів брали ще й мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору та «Нокіа» жовтого кольору (номер мобільного телефону «Самсунг» НОМЕР_4 , номер телефону марки «Нокіа» НОМЕР_5 ). Коли їхали в бусі, то дружина телефонувала до потерпілого, він відповідав на телефонні дзвінки та повідомив їй, що поламався автомобіль та він його ремонтує. Спочатку забрали один телефон, потім інший. Перед тим, як його відпустили, всі речі повернули потерпілому. Коли він звільнився, то виявив речі в своїй кишені. В нього не склалося враження, що дані особи намагалися заволодіти його майном (телефонами та іншими речами).

Зазначив, що він був раніше знайомий з ОСОБА_4 , останній працював у його доброго знайомого на роботі. Припускає, що колись з ним спілкувався. ОСОБА_4 мовчав, якщо би він щось говорив, він можливо, впізнав би його голос.

Відзначив, що про подію повідомив працівників правоохоронних органів на наступний день. Цього ж дня міліцію не викликав, бо був шокований від того, що трапилося та була єдина думка потрапити додому.

Доповнив, що під час поїздки вони здійснили одну зупинку десь через 20 хвилин від початку їзди. На думку потерпілого, вони зупинилися на вул. Поліська у м. Тернополі, де він орендує приміщення тому, що там погане дорожнє покриття яма, яку важко оминути. Коли автомобіль зупинився, то вони виходили, але один постійно залишався з потерпілим. Виходили десь на 3-4 хвилини, розмови між ними він не чув.

Потерпілий повідомив, що на вулиці Поліській у м. Тернополі є декілька організацій. Там є загальний коридор на загальній сигналізації, коди знають всі, хто орендують приміщення. Окрім цього кожен кабінет має свій окремий код. Хлопці в загальному розпитували про коди, як працює система доступу. Вони просили коди від сигналізації: від вхідних дверей і кабінетів. Він сказав їм код вхідних дверей та код від дверей свого кабінету. Інформація про проникнення в офісні приміщення потерпілому не відома. Після того випадку документи, ноутбук були в кабінеті на своїх місцях. На наступний день охоронець сказав, що сигналізація не спрацьовувала. Перешкод, щоб проникнути до його офісу в той день не було. Зазначив, що інформація про коди доступу до вхідних дверей не є загальнодоступною, нею володіють особи, які працюють в даному приміщенні. Код доступу до офісу потерпілого є такою інформацією, яку б він бажав зберегти у таємниці від сторонніх осіб.

Під час досудового розслідування було проведено впізнання «балаклав», йому було представлено кілька осіб, він вказав на трьох, які найбільше підходили. При проведенні впізнання були присутні слідчий чоловік, дівчина, ще один працівник міліції, 2 чи 3 понятих. По голосу при впізнанні він впізнав ОСОБА_4 . Коли потерпілому виставили працівники міліції для впізнання людей, то він вибрав більш знайомі голоси голос обвинуваченого ОСОБА_28 .

Також, працівниками міліції було проведено огляд гаража, не пригадує, чи це було в той день, коли звернувся в міліцію чи на наступний. При цьому вилучили скотч, знімали відбитки пальців з автомобіля, сліди на підлозі, робили фотографії.

Потерпілий пояснив, що йому не відомо, чому ті особи не проникли до нього на підприємство, можливо, тому, що були не впевнені в інформації, яку він їм надав. Все, що ОСОБА_11 було відомо, їм все повідомив. Потерпілий мав завдання до кінця тижня до п`ятниці розповісти їм в телефонному режимі, як можна проникнути в приміщення. З розмови тих чоловіків, він зрозумів, що вони шукали якийсь сейф. Який саме шукали сейф, він не може сказати. Вказав на те, що в його кабінеті сейфу немає. Йому відомо, що в сусідньому кабінеті знаходиться сейф, чи були в ньому грошові кошти, потерпілий не знає. Ті особи не запитували ні про матеріальні цінності, гроші, ноутбук та інше, питали тільки про сейф.

ОСОБА_11 зазначив, що в його кабінеті не було грошових коштів, з матеріальних цінностей - ноутбук та робочі документи.

Потерпілий розповів, що тоді був одягнутий в джинсові штани, кофту, шкіряну куртку типу піджака. Штани на даний час на експертизі, піджак та кофта знаходяться вдома.

Потерпілий ОСОБА_11 додав, що особи, які здійснили на нього напад були у куртках темного кольору, особливих прикмет не запам`ятав. ОСОБА_11 не підозрював нікого у вчиненні даного злочину, неприязних стосунків у нього не було.

Відзначив, що ключі, які спочатку забрали, а потім повернули нападники відмикали загальні двері і його офісний кабінет.

Як вважає потерпілий, мета нападу на нього заволодіння чужим майном, а конкретно сейфом.

ОСОБА_11 доповнив, що в автомобілі перебував не добровільно, а примусово, в будь-який момент залишити його можливості не мав;

-даними протоколу за результатами проведення оперативно заходу за завданням №110, від 5 травня 2015 року відповідно до якого було проведено на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області від 8 квітня 2015 року в рамках кримінального провадження №000877 від 6 квітня 2015 року візуальне спостереження стосовно ОСОБА_4 . В ході візуального спостереження встановлено, що в коло зв`язків ОСОБА_4 входять обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_29 . Надалі суд вважає за необхідне навести дані протоколу, які стосуються періоду з 19 год. 35 хв. до 23 год. 42 хв. 21 квітня 2015 року :

«о 19 год. 35 хв. ОСОБА_3 сів у якості пасажира у припаркований автомобіль " MERCEDES BENZ VITO ", білого кольору, н.з. НОМЕР_6 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 , а у якості пасажирів ОСОБА_4 із ОСОБА_30 і вони почали між собою про щось розмовляти.

О 21 год. 25 хв. спостережувані виїхали із вказаної території та поїхали напрямку вул.Збаразької м. Тернополя.

О 21 год. 35 хв. фігуранти приїхали на вул.Карпенка м. Тернополя, в`їхали у двір будинку №26"В" та сиділи в автомобілі.

О 21 год. 45 хв. спостережувані вийшли з автомобіля. ОСОБА_3 , ОСОБА_31 та ОСОБА_6 зайшли в двір будинку АДРЕСА_5 та почали очікувати, а ОСОБА_4 зупинився за 20 метрів від них та спостерігав, оглядаючи навколишню обстановку.

О 22 год. 20 хв. фігуранти, а саме : ОСОБА_3 , ОСОБА_31 , ОСОБА_6 надягнули на голови маски та забігли у відчинений гараж без номеру, що у будинку №26"B" по вул.Карпенка, у якому був припакований автомобіль "ВАЗ 2107», червоного кольору, Д.Н.З. НОМЕР_7 (за даними ДДА1 МВС України належить ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зарестрований: Тернопільська область, Козівський район, с.Денисів. Тимчасовий талон ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований: АДРЕСА_8 ), із-за керма якого вийшов ОСОБА_11 (був одягнений: сіра куртка, чорні штани, черевики). Після чого ОСОБА_3 , погрожуючи гвинтівкою невідомого виробництва наказав ОСОБА_11 лягти на підлогу та покласти руки за спину. В подальшому спостережувані зв`язали ОСОБА_11 скотчем та одягли на голову «балаклаву». Після цього ОСОБА_6 вийшов з гаражного приміщення та сів за кермо автомобіля MERCEDES BENZ VITO білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 і під`їхав під вказаний гараж.

О 22 год. 30 хв. , ОСОБА_31 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 вийшли із вказаного приміщення, сіли у якості пасажирів у під`їхавший мобіль " MERCEDES BENZ VITO білого кольору, д.н.з. НОМЕР_8 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 поклали на підлогу автомобіля). Також після цього в автомобіль сів ОСОБА_4 . Всі разом поїхали у напрямку вул.Об`їзної.

О 22 год. 45 хв. спостережувані приїхали на вул. Поліську, 9, припаркували а/м неподалік магазину "Покрівля" та розстались: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 і ОСОБА_11 залишилися в автомобілі, а ОСОБА_4 вийшов та почав оглядати магазин "Покрівля". О 22 год. 51 хв. ОСОБА_4 сів у якості пасажира у вищевказаний автомобіль, і вони всі разом поїхали в напрямку вул. Збаразької.

О 23 год. 10 хв. спостережувані приїхали на вул.Карпенка, зупинилися неподалік будинку №26"В" та ОСОБА_11 зайшов на адресою АДРЕСА_9 , після чого був залишений без спостереження. ОСОБА_4 із ОСОБА_30 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 поїхали у напрямку вул.Об`їзної'.

О 23 год. 28 хв. фігуранти приїхали у смт.Велика Березовиця, залишилися неподалік будинку №33 по вул. Трудовій та розстались: ОСОБА_3 пішов без спостереження, а ОСОБА_4 із ОСОБА_34 та ОСОБА_6 залишилися очікувати в автомобілі.

О 23 год. 33 хв. ОСОБА_3 сів у якості пасажира у припаркований автомобіль " MERCEDES BENZ VITO ", білого кольору, НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 , а у якості пасажирів знаходилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і вони всі разом поїхали у напрямку м.Тернополя.

О 23 год. 42 хв. спостережувані приїхали у м.Тернопіль, припарку вали автомобіль неподалік будинку №3 по вул.Братів Гжицьких та розстались: ОСОБА_3 , пішов без спостереження, а ОСОБА_4 із ОСОБА_6 . тa ОСОБА_5 поїхали у напрямку вул.М.Кривоноса;

- даними протоколу за результатами проведення оперативно розшукового заходу за завданням №289 т від 5 травня 2015 року відповідно до якого було проведено на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області від 8 квітня 2015 року в рамках кримінального провадження №000877 від 6 квітня 2015 року зняття інформації з каналів зв`язку, а саме прослуховування мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_4 .. Суд вважає за необхідне навести лише уривки розмов, які мають значення для кримінального провадження:

14 квітня 2015 року розмова ОСОБА_4 з ОСОБА_3 :

ОСОБА_35 . Ану дай йому трубку.

Я. Що брати

ОСОБА_36 ( ОСОБА_37 ) тану да.

Я. то ти бери, розказуй все … Тарасові, щоб він зразу не робив дуже виликі очі, поняв?

ОСОБА_38 . Я поняв, ми йдемо за сигаретами.

Я. То бери говори, щоб я зараз з Міськом не приїхав і він не був «здивований».

16 квітня 2015 року о 18.07 розмова ОСОБА_5 з

ОСОБА_6 . Ми вже біля «Дори».

П. Якраз гарна погода на дворі то, що треба.

С. Треба їхати.. ми тут на Алясці.

П. А знаряддя де?

С. Знаряддя вдома, ми підемо заберемо.

П. То йдіть забирайте, я через годинку заїду.

С. Добре бо там якраз приїде помощнік

20 квітня 2015 року о 14 год. 44 хв. розмова ОСОБА_39 з ОСОБА_3

Я. Привіт, що ти тільки проснувся?

Г. Так, годину назад.

Я. Та нині що?

Г. Канєшно, полюбому;

Я. Бо Місько Дзвонив і казав, що десь на сьому годину.

Г. На сьому, а там точно буде?

Я.Та там до десятої не скоріше.

Г. А чо так думаєш?

Я. Бо вже скільки за ним дивились, скоріше тіпа нє.

21 квітня 2015 року о 13 год. 30 хв. розмова ОСОБА_4 з ОСОБА_3

Г. Де ви є?

Я. Вдома.

Г. На шосту, щоб всі були, мені …!

Я. Все нормально?

Г. З однієї сторони так, а з іншої нє, приїду розкажу.

Я. Але немає ..?

Г. Поки що немає. Надіюсь буде, якщо все буде нормально. Короче на шосту там всі… і скажи тому тіпу, що нехай даже не думає варювати, нє, то я його вальну, мені вже втрачати не буде чого.

Підстав вважати дані докази недопустими, як про це клопоче захисник ОСОБА_12 у суду немає, оскільки згідно листа голови апеляційного суду Тернопільської області від 3 грудня 2015 року №01/24 04 негласні слідчі дії у даному кримінальному провадженні проведені на підставі ухвал слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області, а також винесено ухвалу про використання інформації отриманої в ході проведення слідчих (розшукових) дій із кримінального провадження №0000877 у кримінальне провадження №0001014;

- даними протоколу огляду місця події від 22 квітня 2015 року, відповідно до якого в період з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. було оглянуто гаражне приміщення будинку АДРЕСА_5 , в якому також знаходився автомобіль ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_7 . В ході огляду було виявлено та вилучено 2 сліди ймовірно рукавиць, один із поверхні даху автомобіля, один із поверхні задньої лівої дверки автомобіля, 6 слідів папілярних узорів пальців рук: 1-3 із поверхні багажника автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_9 , 4-й із поверхні задньої лівої дверки автомобіля із зовнішньої сторони, 5-6-й із поверхні водійських дверей із зовнішньої сторони, згорток клейкої стрічки неправильної форми;

- даними протоколу огляду від 24 квітня 2015 року, відповідно до якого в період з 13 год. 20 хв. по 15 год. 30 хв. було проведено огляд автомобіля «Мерседес Віто» р.н. НОМЕР_2 , в салоні якого, були виявлені та вилучені мікрооб`єкти , а також сліди пальців рук;

- даними протоколу обшуку, котрий був проведений 24 квітня 2015 року в період з 19 год. 00 хв. по 20 год. 20 хв., в ході якого в приміщенні будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_26 в кімнаті, яка знаходиться з лівої сторони від входу в дивані виявлено сумку синього кольору «Рібок». У вказаній сумці знаходиться маска типу «балаклава» зеленого кольору, шапка темно синього кольору з червоними вставками, де є два отвори, два предмети схожі на маску, три пари рукавиць, електрошокер з ліхтариком, моток скотчу, металева фомка, частини гладкоствольної зброї із написом «Л50198», ствол довжиною 34 см із написом « НОМЕР_1 », тримач для ствола із написом « НОМЕР_1 ». Також у вказаній кімнаті в шафі виявлено копію паспорту на ім`я ОСОБА_3 ;

- даними протоколу обшуку від 24 квітня 2015 року, відповідно до якого в квартирі АДРЕСА_10 були виявлені та вилучені мобільні телефони, якими користувались ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вищевказні слідчі дії, а саме огляди та обшук, проведені в присутності понятих, в порядку передбаченому КПК України, а тому підтав визнавати протоколи огляду та обшуку недопутсими доказами суд не вбачає;

- даними висновку експерта №545 від 29 квітня 2015 року судово медичної експертизи, відповідно до резолютивної частини якого при судово медичній експертизі у потерпілого ОСОБА_11 виявлено по одному садну на передніх поверхнях гомілок. Утворення таких тілесних ушкоджень внаслідок того, що потерпілий вдарився передніми частини гомілок об поріг під час посадки його в автомобіль 21 квітня 2015 року не виключається. За ступенем тяжкості виявлені ушкодження належать до легких;

- даними висновку експерта №274 від 27 травня 2015 року дактилоскопічної експертизи, відповідно до резолютивної частини якого один слід долоні руки, виявлений та вилучений 22 квітня 2015 року в ході огляду гаражного приміщення по АДРЕСА_5 , залишений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме слід долоні руки розміром 82x42 мм. відкопійований на відрізок липкої стрічки № 1 розміром 107x48 мм, вилученій із поверхні багажника автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_7 , який знаходився і

гаражі, залишений долонею лівої руки.

Один слід пальця руки, виявлений та вилучений 22 квітня 2015 року в ході огляду гаражного приміщення по АДРЕСА_5 , залишений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме слід пальця руки розміром 19x12 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки № 3 розміром 40x24 мм, вилучений із поверхні багажника автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_7 , який знаходився в гаражі, залишений середнім пальцем лівої руки.

Один слід пальця руки, виявлений та вилучений 22 квітня 2015 року в ході огляду гаражного приміщення по АДРЕСА_5 , залишений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме слід пальця руки розміром 24x22 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки № 4 розміром 49x24 мм, вилучений із поверхні задніх лівих дверей автомобіля, який знаходився в гаражі, залишений «вказівним пальцем правої руки;

- даними висновку експерта №272 від 26 травня 2015 року дактилоскопічної експертизи, відповідно до резолютивної частини якого, один слід пальця руки, виявлений та вилучений в ході огляду 24 квітня 2015 року автомобіля «Мерседес Віто» р.н. НОМЕР_2 , залишений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме слід пальця руки розміром 26x15 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки № 2 розміром 56x48 мм, вилучений із зовнішньої сторони водійської дверки на відстані 2-3 см від правого та 70-75 см від нижнього зрізу даних дверцят, залишений середнім пальцем правої руки.

Два сліди пальців рук, виявлені та вилучені в ході огляду 24 квітня 2015 року автомобіля «Мерседес Віто» р.н. НОМЕР_2 , залишені ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме:

*слід пальця руки розміром 25x15 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки № 4 розміром 72x24 мм, вилучений із зовнішньої сторони задньої дверки (багажника) із нижнього краю на відстані 62 см і 73 см від лівого краю, залишений середнім пальцем правої руки;

*слід пальця руки розміром 23x14 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки № 4 розміром 72x24 мм, вилучений із зовнішньої сторони задньої дверки (багажника) із нижнього краю на відстані 62 см і 73 см від лівого краю, залишений безіменним пальцем правої руки.

Один слід пальця руки, виявлений та вилучений в ході огляду 24 квітня 2015 року автомобіля «Мерседес Віто» р.н. НОМЕР_2 , залишений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , а саме слід пальця руки розміром 23x22 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки № 7 розміром 37x24 мм, вилучений із планки над номерним знаком, залишений великим пальцем правої руки.

Один слід пальця руки, виявлений та вилучений в ході огляду 24 квітня 2015 року автомобіля «Мерседес Віто» р.н. НОМЕР_2 , залишений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме слід пальця руки розміром 25x20 мм. відкопійований на відрізок липкої стрічки № 13 розміром 73x24 мм, вилучений із правого торця водійських дверей на відстані 120 см від низу, залишений великим пальцем правої руки.

Два сліди пальців рук, виявлені та вилучені в ході огляду 24 квітня 2015 року автомобіля «Мерседес Віто» р.н. НОМЕР_2 , залишені ОСОБА_5 , а саме:

- слід пальця руки розміром 21x14 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки № 14 розміром 62x24 мм, вилучений із правого торця задніх розсувних дверей на відстані 42 см від низу, залишений середнім пальцем лівої руки;

*слід пальця руки розміром 20x11 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки № 14 розміром 62x24 мм, вилучений із правого торця задніх розсувних дверей на відстані 42 см від низу, залишений безіменним пальцем лівої руки;

*даними висновку експерта №2-364/15 від 22 червня 2015 року експертизи мікрообєктів, відповідно до резолютивної частини якого на наданих дактилоплівках з водійського сидіння, переднього пасажирського сидіння, коврика з багажного відділу, заднього правого пасажирського сидіння, заднього середнього пасажирського сидіння та заднього лівого пасажирського сидіння, автомобіля «Mercedes Benz Vito», р. н. НОМЕР_2 , виявлено сторонні текстильні волокна-нашарування різної природи та кольору. Серед текстильних волокон-нашарувань, вилучених з водійського сидіння, переднього пасажирського сидіння, заднього правого пасажирського сидіння, заднього середнього пасажирського сидіння та заднього пасажирського сидіння, автомобіля «Mercedes Benz Vito», р.н. НОМЕР_10 виявлено забарвлені текстильні волокна-нашарування бавовни синього кольору, які мають спільну родову належність (родові ознаки - природа, колір барвника згідно хімічної класифікації) з аналогічними текстильними волокнами бавовни синього кольору, що входять в склад штанів ОСОБА_11 ;

*даними висновку експерта №1.2-141/15 від 28 квітня 2015 року, відповідно до резолютивної частини якого, представлений на дослідження предмет, який вилучено 24 квітня 2015 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме по АДРЕСА_4 є гладко ствольною вогнепальною зброєю. Цей предмет є обрізом мисливської рушниці 16-го калібру, моделі «ИжК» із серійними заводськими номерами « НОМЕР_1 ». Даний обріз придатний для стрільби мисливськими патронами 16 калібру.
Отже, аналізуючи вищенаведені докази, суд приходить до наступних висновків. Усі обвинувачені в цілому однаково описали характер та послідовність своїх вчинків по відноношенню до ОСОБА_11 . При цьому кожен з обвинувачених вказував на різні мотиви такої поведінки, покликаючись на ексцес виконавця з боку інших учасників злочину. Так, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 покликались на ексцес виконавця з боку ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 покликався на ексцес виконавця з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Показання обвинувачених в частині, які стосуються мотиву їхнього вчинку, а також ексцесу виконавця, щодо ОСОБА_11 суд вважає надуманими та сприймає їх як спосіб захисту

Проаналізувавши дані протоколів негласних слідчих дій та інші вищенаведені докази, показання потерпілого ОСОБА_11 , котрі в повній мірі їм відповідають, суд приходить до переконання , що усі обвинувачені діяли спільно, попередньо узгодивши ролі, і мотивом їх спільної злочинної поведінки було отримання інформації у потерпілого ОСОБА_11 про коди та сигналізації, місце розташування сейфа в приміщенні де потерпілий працював, для того, щоб в подальшому викрасти цінності з приміщення, де працював потерпілий. Разом з тим, у зв`язку із тим, що потерпілий не зміг обвинуваченим надати в повній мірі усю інформацію, котра б їх цікавила, обвинувачені безпосередньо 21 квітня 2015 року крадіжку цінностей з приміщення, де працював ОСОБА_11 , скоювати не стали.

Дії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кваліфіковані стороною обвинувачення в тому числі і за ч.2 ст. 187 КК України.

Разом з тим, проаналізувавши докази , суд з вищенаведеною кваліфікацією погодитись не може.

Так, відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року При розмежуванні вимагання і грабежу чи розбою слід виходити з того, що при грабежі та розбої насильство або погроза його застосування спрямовані на заволодіння майном у момент їх застосування. При цьому погроза являє собою такі дії чи висловлювання, які виражають намір застосувати насильство негайно. Дії, що полягають у насильстві або в погрозі його застосування, спрямовані на одержання майна в майбутньому, а також вимогу передати майно, поєднану з погрозою застосувати насильство до потерпілого або його близьких родичів у майбутньому, слід кваліфікувати як вимагання.

В даному випадку дії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 які виражались у погрозах застосувати зброю та фізичну розправу до потерпілого ОСОБА_11 та його близьких були спрямовані не на безпосереднє у момент висловлювання заволодіння майном ОСОБА_11 чи інших осіб, а на отримання інформації, яка б майбутньому дозволила заволодіти чужим майном, а тому дії останніх слід перекваліфікувати з ч.2 ст. 187 КК України на ч.2 ст. 189 КК України. Про той факт, що обвинувачені не вчиняли стосовно ОСОБА_11 розбою свідчить їхня поведінка після скоєння злочину, а саме, те , що мобільні телефони та ключі ОСОБА_11 були повернуті, жодним його майном обвинувачені не заволоділи.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

-ч.2 ст. 146 КК України, як викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб;

-ч.2 ст. 189 КК України, як вчинення дій майнового характеру з погрозою застосування насильства та вбивства над потерпілим та його родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

-ч.2 ст. 146 КК України, як викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб;

-ч.2 ст. 189 КК України, як вчинення дій майнового характеру з погрозою застосування насильства та вбивства над потерпілим та його родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

-ч.2 ст. 146 КК України, як викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб;

-ч.2 ст. 189 КК України, як вчинення дій майнового характеру з погрозою застосування насильства та вбивства над потерпілим та його родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

-ч.2 ст. 146 КК України, як викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб;

-ч.2 ст. 189 КК України, як вчинення дій майнового характеру з погрозою застосування насильства та вбивства над потерпілим та його родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, те, що він раніше судимий, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він частково визнав вину, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість не призначати йому максимальне покарання, визначене санкцією статті обвинувачення.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, не судимим, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він частково визнав вину, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість не призначати йому покарання у максимальному розмірі.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, не судимим, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він частково визнав вину, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість не призначати йому покарання у максимальному розмірі.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, не судимим, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він частково визнав вину, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість призначати йому покарання у розмірі наближеному до мінімального.

В строк відбуття покарання покарання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 слід врахувати термін перебування під вартою за правилами ст. 72 КК України.

З обвинувачених необхідно стягнути судові витрати за проведення експертиз в рівних частинах.

Крім того, у зв`язку із винесенням вироку існує доцільність продовження дії запобіжних заходів щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 клопотання не надходило, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості вирішити це питання.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч.2 ст.146 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.189 КК України 6 (шість) років позбавлення волі;

- ч.1 ст. 263 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2015 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, і за сукупністю вироків визначити до остаточного відбування покарання ОСОБА_3 у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін його перебування в СІЗО з 24 квітня 2015 року по 22 червня 2015 року та з 17 липня 2015 року по 18 лютого 2016 року , що становить 9 місяців 1 день та згідно ст. 72 КК України відповідає 1 року 6 місяцям 2 дням позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його поміщення під варту, а саме з 17 липня 2015 року.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до 00 год. 00 хв. 15 квітня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч.2 ст.146 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.189 КК України 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін його перебування під вартою з 24 квітня 2015 року по 18 лютого 2016 року що становить 9 місяців 25 днів та згідно ст. 72 КК України відповідає 1 року 7 місяцям 20 дням позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його поміщення під варту, а саме з 24 квітня 2015 року.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжити до 00 год. 00 хв. 15 квітня 2016 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч.2 ст.146 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.189 КК України 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання термін його перебування під вартою з 24 квітня 2015 року по 18 лютого 2016 року що становить 9 місяців 25 днів та згідно ст. 72 КК України відповідає 1 року 7 місяцям 20 дням позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його поміщення під варту, а саме з 24 квітня 2015 року.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до 00 год. 00 хв. 15 квітня 2016 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч.2 ст.146 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.189 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу зверення вироку до виконання.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1506 грн. 85 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави (УКУ м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1506 грн. 85 коп. стягнути з ОСОБА_5 в користь держави (УКУ м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1506 грн. 85 коп. стягнути з ОСОБА_4 в користь держави (УКУ м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1506 грн. 85 коп. стягнути з ОСОБА_6 в користь держави (УКУ м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області згідно квитанції №007564, а саме:

-маска типу «балаклава» зеленого кольору, маска типу «балаклава» синього кольору, два предмети схожі на маску, моток клейкої стрічки типу скотч, пластиковий ліхтарик, три пари рукавиць, уривок клейкої стрічки типу скотч знищити;

-спортивні штани чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію автомобіля Мерседес Віто р.н. НОМЕР_2 , джинсові штани голубого кольору, ключі від автомобіля «Мерседес Віто» - повернути власникам.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1