14.06.2013 Справа № 756/7771/13-к
№1-КП/756/334/13
№756/7771/13-К
В И Р О К

І М е н е М У К Р А Ї Н И

« 14» червня 2013 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Жежери О.В.,

при секретарі - Бабинцевій Т.М.,

за участю прокурора - Грицак О.В.,

потерпілої - ОСОБА_1,

провівши підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно обвинуваченого

ОСОБА_2, 16 01.1992 року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

12.04.2013 року ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння за місцем свого помешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_1. В цей час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме телевізора «LG-UC503000614», який належить його матері ОСОБА_1 Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відєднав вказаний телевізор від розетки, та, тримаючи в руках виніс з квартири. В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_3, та використовуючи паспорт громадянина України, виданий на імя останнього заклав викрадений телевізор під заставу до ломбарду за 150,00 гривень, отримані кошти ОСОБА_2 витратив на свої потреби. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1 завдано майнової шкоди на суму 500,00 гривень.

В ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю і підтвердив обставини вчиненого ним злочину, які викладені у вироці вище. При цьому ОСОБА_2 пояснив суду, що дійсно 12.04.2013 року, знаходячись по місцю свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_1 вирішив викрасти телевізор «LG», який належить його матері ОСОБА_1, який в подальшому, використовуючи паспорт громадянина України, виданий на імя ОСОБА_3 заклав під заставу до ломбарду за 150,00 гривень, отримані кошти витратив на свої потреби. Крім того, ОСОБА_2 пояснив, що згоден з ціною майна, яке викрав, та його вартість не оспорює. Обвинувачений ОСОБА_2 щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом зясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому розяснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повністю доведена.

ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжку), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що підсудний покаявся.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного спяніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_2 міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, що помякшують покарання останнього і вважає правильним обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_4 нових злочинів.

Однак, враховуючи відношення ОСОБА_2 до вчиненого, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується позитивно, суд вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

До початку судового слідства потерпілою ОСОБА_1 було предявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 завданої його протиправними діями матеріальної шкоди в розмірі 500,00 грн., яка складається з вартості викраденого майна.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 заявлений нею позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 предявлений потерпілою під час досудового розгляду цивільний позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобовязаний на основі всебічного, повного й обєктивного дослідження обставин справи зясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного звязку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що протиправні дії ОСОБА_2, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), а саме у викраденні телевізора «LG-UC503000614», який належав потерпілій ОСОБА_1 знаходяться в причинному звязку з негативними наслідками, які настали для останньої у виді заподіяння шкоди, підстав для звільнення ОСОБА_2 від обовязку по відшкодуванню заподіяної шкоди суд не вбачає, тому цивільний позов в частині відшкодування завданих матеріальних збитків підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер невідомий) на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 500,00 (пятсот) грн.

Речовий доказ у справі, а саме: заставний білет №4-14274 повернути за належністю потерпілій ОСОБА_1.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Жежера