Провадження № 1/307/4/16
П О С Т А Н О В А
21 червня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України , одруженого, на утриманні малолітня дитина, з повною вищою освітою, раніше не судимого , у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст. 286 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 25 квітня 2010 року , близько 04.00 год., в селі Верхнє Водяне Рахівського району по вулиці 70-річчя Жовтня, біля будинку № 33, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108» , номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку села Водиця Рахівського району, порушив вимоги пунктів 1.2, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 11.2, 11.3, 12.3, 13.1, 13.3, та 1.10 (в частині тлумачення понять «небезпека для руху» та «перевага») Правил дорожнього руху України , якими передбачено:

-п. 1.2 «В Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів»;

-п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «б» «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

-п. 11.2 «Нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини»;

-п. 11.3 «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу»;

-п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

-п. 13.1 « Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;

-п. 13.3 «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху»;

-п. 1.10 (в частині тлумачення понять «небезпека для руху» та «перевага»):

«Небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого або технічного стану транспортного засобу , яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість руху або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку»;

«Перевага» - право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху»,-

тобто ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2108» , держномер НОМЕР_1 як особа, яка керує транспортним засобом, був зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, рухаючись у напрямку села Водиця, об`єктивно маючи можливість виявити небезпеку для руху в момент зміни мотоциклом «Viper Storm», без державного номерного знаку, під керуванням водія ОСОБА_6 напрямку руху зі своєї смуги у бік смуги руху автомобіля «ВАЗ 2108», своєчасно не вжив заходів для негайного зменшення швидкості та зупинки керованого ним транспортного засобу шляхом застосування екстренного гальмування, а в подальшому, коли вже мотоцикл «Viper Storm» знаходився на смузі руху його автомобіля, загальмував і одночасно змінив напрямок свого руху вліво, не впевнившись при цьому у безпеці такого маневру та не забезпечивши безпеки його виконання, не дотримав безпечного бокового інтервалу при зустрічному роз`їзді з мотоциклом, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом «Viper Storm», який на момент повернувся на свою смугу руху та мав перевагу в русі.

У результаті зіткнення водій мотоцикла «Viper Storm» ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 191 від 15.06.2010 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правого стегна, закритих переломів кісток правого передпліччя та лівого стегна, розриву печінки, гемопериторіуму. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути деталі мопеда при зіткненні його з рухомою перешкодою, якою міг бути легковий автомобіль з послідуючим відкиданням тіла і ударянням його об підлеглий грунт. Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок відкритого перелому правого стегна, закритих переломів кісток правого передпліччя та лівого стегна, розриву печінки, гемопериторіуму, що ускладнилося травматичним шоком, який і став безпосередньою причиною його смерті. Вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб відносяться тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті та вкладаються в строк події, що мала місце 25.04.2010 року.

Також в результаті зіткнення пасажир мотоцикла «Viper Storm» ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 192 від 15.06.2010 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої тім`яної кістки, субдуральної гематоми, субарахноїдального крововиливу в м`які тканини голови в лівій чолово-тім`яно-скроневій ділянці голови, закритого перелому кісток правої гомілки, садна правої гомілки. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмету з необмеженою травмуючою поверхнею, яким могли бути деталі кузова автомобіля при зіткненні пасажира з рухомим об`єктом, яким міг бути легковий автомобіль. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок важкої закритої черепно-мозгової травми у вигляді вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, забою головного мозку, субдуральної гематоми, субарахноїдального крововиливу, що ускладнилося набряком та ущемленням головного мозку, який став безпосередньо причиною його смерті. Вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті та вкладаються в строк події , що мала місце 25.04.2010 року.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 286 ч.3 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину не визнав і пояснив, що 24 квітня 2010 року його попросив родич ОСОБА_8 відвезти його в смт. Великий Бичків, звідки із своїми знайомими мав їхати на заробітки в Чеську Республіку. Заїхати за ним потрібно було десь опівночі. Він погодився, взяв з собою ще свою дівчину ОСОБА_9 і вони утрьох поїхали в смт. Великий Бичків. Там залишили ОСОБА_10 і удвох поверталися додому. На зворотньому шляху, їдучи в с. Верхнє Водяне по вулиці 70 річчя Жовтня в напрямку с. Водиця, йому назустріч їхав легковий автомобіль, а тому він перемкнув світло фар на ближнє, щоб не засліпити водія зустрічного транспорту. Скутера в цей час він не бачив взагалі. А коли його автомобіль вже розминувся з зустрічним, то на відстані 40-50 метрів від себе побачив скутер з вимкнутим світлом фари, який рухався йому назустріч. Можливо на скутері був включений підфарник. При цьому скутер знаходився десь на умовній осьовій лінії і став змінювати напрямок руху з своєї смуги руху на його. Останній раз він побачив цей скутер десь на відстані одного метра від обочини на своїй смузі руху і щоб уникнути зіткнення він натиснув на гальма і повернув кермо чуть вліво. Все проходило моментально, розмірковувати не було часу і він робив все можливе для уникнення зіткнення, але безрезультатно. Зіткнення не вдалося уникнути і воно відбулося десь в районі умовної осьової лінії. Припускає, що водій скутера за мить до зіткнення намагався повернути на свою смугу руху, але цього особисто він не бачив. Після зіткнення автомобіль розвернуло, а він отримав незначні тілесні ушкодження і тимчасово втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то повитягував потерпілих із канави. Потерпілий ОСОБА_6 ще був живий і намагався щось нерозбірливо говорити. Тоді він зателефонував в чергову частину Рахівського райвідділу міліції, повідомив про ДТП і попросив викликати швидку. Допомоги потерпілим не надавав, так як на місце пригоди прийшла якась жінка, що проживає неподалік, сказала що вона медичний працівник і щоб до приїзду швидкої допомоги потерпілих не чіпав.

Також в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 подав письмове клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, у якому зазначив, що на його думку всі без винятку експертизи, які лягли в основу обвинувального висновку, були проведені на досудовому слідстві та в суді першої інстанції з порушенням положень статей 75, 197, 202 КПК України. Експертам були надані неправильні вихідні дані, які були отримані при здійсненн повторного відтворення обстановки та обставин події без присутності захисника, якого йому не було забезпечено досудовим слідством, чим було порушено його право на захист. Також первинне відтворення обстановки та обставин події відбулося без його участі, в присутності тільки потерпілих та спеціаліста.

Підсудний вважає, що вказані судові експертизи не можуть бути використані як належні і допустимі докази для його обвинувачення, оскільки вони не надають відповіді на всі поставлені питання та категорично не стверджують про його винуватість, а лише базуються на припущеннях. Він на досудовому слідстві був позбавлений прав, передбачених ст.. 197 КПК України. В основу вихідних даних для призначення експертиз покладені результати відтворення обстановки і обставин події з понятими, що свідчить про різну видимість, відтворення проведено з іншою маркою мопеда, без його участі і участі захисника.

Відтворення обстановки і обставин події 14 липня 2010 року проводилося у його відсутності, а тільки з участю понятих.

Крім того не відомо які лампочки слідчим були надіслані на експертизу, оскільки такі не вилучені з місця події та належним чином не оформлені.

Підсудний вказує, що в матеріалах кримінальної справи існує розбіжність щодо мопеда, оскільки в постанові про порушення кримінальної справи зазначено мопед марки «Дельта», а у всіх інших документах скутер марки «Viper Storm», що є суттєвою розбіжністю.

Висновком №1493 від 26.07.2010 року визначено, що він не мав технічної можливості уникнути ДТП, а винуватцем ДТП визнано водія ОСОБА_6 , який виїхав на смугу зустрічного руху, чим створив аварійну ситуацію, внаслідок чого і сталося зіткнення. Вказані дії водія ОСОБА_6 позбавили його технічної можливості уникнути ДТП, оскільки він виїхав на смугу зустрічного руху без включеного світла передньої фари, був включений тільки підфарник, а у всіх інших експертизах вказано, що він рухався з увімкненим світлом передньої фари, що не відповідає дійсності. Всі інші експертизи проводилися за вихідними даними, які на думку підсудного отримані з порушенням процедури.

А отже підсудний вважає, що обвинувальний висновок не відповідає вимогам закону, має загальний характер та неконкретність, і так як на стадії досудового слідства йому було пред`явлене неконкретне обвинувачення, то це позбавило його можливості належним чином захищатися від пред`явленого обвинувачення.

Також не встановлена особа, яка повідомила про ДТП, яка може бути свідком та ймовірним очевидцем, що водій скутера ОСОБА_6 рухався без включеного світла, в попутньому напрямку.

На думку підсудного суд в судовому засіданні позбавлений можливості з дотримання м процесуальної форми судового розгляду усунути вказані порушення шляхом виконання судових доручень, передбачених ст.. 315-1 КПК України, так як суд може лише перевіряти та уточняти дані поереднього слідства, а не отримавати нові дані, оскільки обвинувачення не вправі обґрунтовувати свою позицію новими доказами, отриманими з інших джерел аніж ті, що вказані в обвинувальному висновку, і не можуть базуватися на припущеннях експертів.

Підсудний вважає, що під час провадження досудового слідства не було встановлено безпосереднє місце зіткнення транспортних засобів відносно дорожнього покриття, що має суттєве значення для встановлення обставин справи та вирішення спеціальних питань при проведенні експертиз. Будь-яка інформація про місце зіткнення як в протоколі місця події так і інших матеріалах справи, зокрема в матеріалах проведення експертиз, відрізняється, існує ряд розбіжностей, а тому на думку підсудного необхідно проведення додаткового огляду місця події, що є неможливим під час проведення судового засідання.

Підсудний вказує, що під час провадження досудового слідства, зокрема під час проведення судово-автотехнічної експертизи перед експертом не було поставлено та відповідно не є вирішеним питання про те, що дії кого з водіїв не відповідають вимогам Правил дорожнього руху та яким саме, і які з цих порушень перебувають в причинному зв`язку з настанням ДТП. Не з`ясовано чи ДТП є результатом порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 чи водієм ОСОБА_6 першочергово.

Просить повернути кримінальну справу на додаткове розслідування, при проведенні якого необхідно встановити точні вихідні дані по справі відносно місця ДТП, провести повторні судово авто технічні експертизи, відтворення обстановки і обставин ДТП, з`ясувати питання про речові докази, встановити та допитати свідка, який міг бачити місце ДТП.

Заслухавши думку всіх учасників процесу з цього приводу, де підсудний і його захисник клопотання підтримали, а прокурор та представники потерпілих проти задоволення клопотання заперечили, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 16-1 КПК України, 1960 року, розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності. Здійснення обвинувачення в суді покладається на прокурора, а в окремих передбачених у КПК випадках це вправі робити потерпілий чи його представник. Захист підсудного здійснює сам підсудний, його захисник або законний представник. Суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим , має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав , розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення.
Згідно до ст. 281 КПК України, 1960 року, повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства , коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до роз`яснень , викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства , що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування «досудове слідство визнається неповним , якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини , які мають істотне значення для правильного вирішення справи ( не були допитані певні особи , не витребувані й не досліджені документи , речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин , не досліджені обставини , зазначені в ухвалі суду , який повернув справу на додаткове розслідування , коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливають з нових даних , установлених при судовому розглядові , не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого , тощо).

Неправильним досудове слідство визнається в разі , коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийняття процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень в порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Відповідно до роз`яснень , викладених у п. 1 , 2 , 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 24 жовтня 2003 року «Про практику застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» звернуто увагу судів на те, що забезпечення підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, засудженому і виправданому права на захист відповідно до положень ст. 59, ч.2 ст. 63 і п.6 ч.3 ст. 129 Конституції України й чинного кримінально-процесуального законодавства є однією з основних засад судочинства, важливою гарантією об`єктивного розгляду справи та запобіганню до притягнення до кримінальної відповідальності невинуватих осіб.

Судом необхідно додержати вимог статей 21 і 22 Кримінально-процесуального кодексу України, відповідно до яких особа, що провадить дізнання, слідчий, прокурор, суддя, суд повинні надати підозрюваному, обвинуваченому, підсудному можливість захищатися встановленими законом засобами від пред`явленого обвинувачення і не вправі перекладати на нього обов`язок доведення своєї невинуватості у вчиненні злочину.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 370 КПК України істотне порушення чинного законодавства, яке регламентує право на захист, у передбачених законом випадках тягне скасування судових рішень. Зокрема, вони підлягають обов`язку скасування тоді, коли таке порушення позбавило чи обмежило підозрюваного, обвинуваченого, підсудного або їх захисників у здійсненні цього права і перешкодило чи могло перешкодити суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу і постановити законне й обґрунтоване судове рішення.

При попередньому розгляді справи суддя зобов`язаний перевірити, чи забезпечили органи дізнання, досудового слідства реалізацію права обвинуваченого на захист. Встановивши, що право на захист було порушено і що це унеможливлює подальше провадження у справі, суддя має повернути її на додаткове розслідування.

Суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення як обвинуваченого була конкретною за змістом. Зокрема, в описовій її частині зазначаються: злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа; час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому; стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин. Недодержання органами досудового слідства вимог статей 132 і 142 КПК може бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

Обвинувальний висновок має відповідати вимогам ст. 223 КПК України.

Із тексту постанови про порушення кримінальної справи від 26 квітня 2010 року( Т.1 а.с. 1) встановлено, що 25.04.2010 року, близько 4 години, в селі Верхнє Водяне по вулиці 70 річчя Жовтня, біля будинку №33, близько середини проїзної частини дороги, мало місце зіткнення автомобіля марки ВАЗ-2108, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 з мопедом марки «Дельта» під керуванням ОСОБА_6 , що рухався в зустрічному напрямку.

В інших же процесуальних документах по справі, в тому числі постанові про пред`явлення обвинувачення і обвинувальному акті (Т.3 а.с.54-57, 108-131) мова вже йде про мотоцикл марки «Viper Storm» та скутер марки «Viper Storm», що являються по технічних характеристиках різними транспортними засобами. Тобто в даному випадку міститься неконкретизоване за змістом обвинувачення.

Крім цього, всі слідчі дії в даній справі, зокрема огляд місця події, відтворення обстановки та обставин події, призначення і проведення експертиз( Т.1 а.с.8-31, 113-115, 117-147, 193-196, Т.2 а.с.1-38, 47-66, 96-103, 119-124, 163-165) проведені без залучення ОСОБА_5 взагалі або із залученням його в якості свідка, чим позбавлено його права скористатися своїми правами при призначенні і проведенні відповідних слідчих дій, а також правом на захист.

Після цього матеріали кримінальної справи не містять даних про вчинення органом досудового слідства жодних розшукових чи слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин ДТП, в тому числі встановлення очевидців події, а тільки після роз`яснення прав підозрюваного і допущення до участі у справі захисника ознайомлено підозрюваного з висновками експертиз та пред`явлено обвинувачення( Т.3 а.с. 5-24, 54-60).

Така неповнота та неправильність досудового слідства перешкоджає суду прийняти остаточне рішення про винність чи невинність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Суд в судовому засіданні намагався усунути недоліки досудового слідства шляхом більш ретельного допиту підсудного і свідків, призначення повторної транспортно-трасологічної експертизи, однак така неповнота та неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, в тому числі і шляхом надавання судових доручень в порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК України, так як для цього необхідно провести ряд оперативно-розшукових і пов`язаних з ними слідчих дій, спрямованих на пошук і фіксацію фактичних даних щодо дійсних обставин ДТП, у спричиненні якої обвинувачується ОСОБА_5 , встановленні очевидців події.

Також, в залежності від наслідків, із забезпеченням права на захист, слід вирішити питання про пред`явлення конкретизованого обвинувачення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дану справу слід повернути на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства

Керуючись ст.ст. 273 , 281 КПК України ,1960 року, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України повернути керівнику Тячівської місцевої прокуратури на додаткове розслідування.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Головуючий: ОСОБА_1