Справа № 750/1654/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/562/2016
Категорія - ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009908 від 09 грудня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2016 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз

вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.10.2012 року за ст.185 ч.2, 71 КК України до 2-х років 2-х місяців позбавлення волі, звільнився умовно-достроково відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 21.05.2014 року на невідбутий строк покарання 5 місяців 8 днів,

визнаного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова області від 22 березня 2016 року, в якій він просить змінити даний вирок щодо нього та пом`якшити йому міру покарання та призначити йому покарання менше із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Початок строку відбування покарання постановлено обвинуваченому обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що суд при постановленні вироку допустив неповноту та однобічність судового слідства і висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у свою чергу призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, яка полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_8 вину свою в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та добровільно пройшов курс лікування від наркотичної залежності. Також обвинувачений вказує, що судом не враховано, що він працевлаштований і працює, характеризується позитивно та доглядає за своїми батьками, які є особами похилого віку, а за таких обставин обвинувачений вважає, що йому буде для виправлення та перевиховання достатньо призначити міру покарання без реального позбавлення волі. В той же час, у скарзі апелянт зазначає, що він ще є залежним від наркотичних засобів, оскільки не так легко позбутися даної залежності.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Суд першої інстанції встановив, що 09.12.2015 року у денний час ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу ЗОШ №7, що розташована по проспекту Перемоги 197 в м. Чернігові, діючи повторно знайшов та залишив при собі зберігати скляну пляшечку з рідиною, частину рідини якої перелив до медичного шприца, номінальною ємністю 5мл, які в подальшому незаконно переніс до будинку АДРЕСА_2 .

В той же день, близько 15 год. 15 хв. працівники поліції поблизу будинку № 26 по вул. Рокосовського у м. Чернігові у Харитончука виявили та вилучили вищевказані медичний шприц ємністю 5мл з рідиною, масою 3,603 г, скляну пляшечку з рідиною, масою 5,149 г. Дана речовина, згідно висновку експерта, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб-опій ацетильований, маса якого, в перерахунку на суху речовину становить відповідно 0,422 та 0,669 г, загальною масою 1,091 г, який ОСОБА_6 незаконно зберігав при собі для власного споживання, без мети подальшого збуту.

Заслухавши суддю доповідача; обвинуваченого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив змінити вирок суду щодо нього в частині призначеної йому міри покарання та просив призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просила залишити її без задоволення, а вирок суду без змін, оскільки вирок є обґрунтований та законний; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом першої інстанції, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, підтверджуються сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Умисні дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого - його вік, освіту, сімейний та матеріальний стан, що він до скоєння злочину не працював, стан його здоров`я, щире каяття, відсутність негативних відомостей щодо його поведінки за місцем проживання, що він не притягувався до адміністративної відповідальності після останнього звільнення з місць позбавлення волі та раніше неодноразово засуджувався, в тому числі за цією ж статтею та відбув покарання у місцях позбавлення волі, новий злочин скоїв після спливу невеликого терміну після умовно-дострокового звільнення, злочин скоєно у період непогашеної судимості, що явно вказує про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення, а тому обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства у межах санкцій частини статті, у мінімальному розмірі, якою передбачено покарання, за вчинений ОСОБА_6 злочин і лише такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Стосовно доводів обвинуваченого про проходження ним добровільного лікування від наркотичної залежності, то такі доводи не знайшли свого підтвердження в засіданні апеляційного суду, оскільки з довідки Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні (а.п. 47-48) вбачається, що в дійсності обвинувачений ОСОБА_6 знаходився на лікуванні в указаному медичному закладі в період з 06 січня 2016 року по 26 січня 2016 рік з діагнозом: психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Дана довідка свідчить лише про знаходження на лікуванні, але жодним чином не вказує про проходження добровільного лікування від наркотичної залежності, так як таке лікування носить довготривалий час, а не 20 днів і провадиться за іншою методикою.

Обставини, які зазначені у апеляційній скарзі ОСОБА_6 , враховані судом першої інстанції при призначенні останньому покарання, а тому підстав для її задоволення немає. З урахуванням наведених обставин доводи обвинуваченого про те, що йому призначене суворе покарання, не заслуговують на увагу.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки жодних правових підстав для застосування вимог статей 69 або 75 КК України не має.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2016 року, щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3