Провадження №1-кп/523/217/16
І м е н е м У к р а ї н и
15.09.2016 року м. Одеса
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працевлаштованого, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, із корисливих спонукань, з метою здійснення крадіжки буферних пружин, близько 08 години 00 хвилин 30 червня 2015 року підійшов до розташованої в парадній №4 будинку АДРЕСА_2 , шахти ліфту, відчинив саморобним гачком двері ліфту, зафіксував їх у нерухомому стані, спустився безпосередньо в шахту, звідки взяв належні КП ЖКС «Північний» дві буферні пружини, вартістю 1000 грн. кожна, тобто загальною вартістю 2000 грн.
Розпорядитися викраденим майном ОСОБА_5 не зумів, оскільки був затриманим правоохоронцями на місці вчинення даного діяння, тобто з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення крадіжки до кінця.
Обвинувачений свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та пояснив, що в один із літніх днів минулого року потребував коштів для купівлі алкоголю, у зв`язку із чим, будучи обізнаним за колишнім місцем свого працевлаштування з роботою ліфтового обладнання, вирішив зняти буферні пружини з однієї із парадних будинку АДРЕСА_2 , який він раніше обслуговував, та здати їх до пункту прийому металу. Реалізуючи зазначене він зупинив між третім та четвертим поверхами кабіну ліфта, спустився до першого поверху, де принесеним металевим гачком відчинив двері шахти ліфту, спустився в неї, звідки і забрав дві пружини. В подальшому його з цими пружинами було затримано. Про вчинене ОСОБА_5 жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведеність вини ОСОБА_5 .
Суд вважає, що отримані показання є достатніми для визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, який суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на повторне вчинення крадіжки.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б його обтяжували.
Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про особу, яка зловживала алкогольними напоями, через що втратила роботу, позитивно характеризується сусідами, проживає з матір`ю похилого віку, заявляє про наміри подальшого працевлаштування.
Разом з тим, з урахуванням факту засудження ОСОБА_5 у 2014 році за вчинення іншого злочину аналогічної спрямованості, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, суд вважає, що дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України.
Заявлені органом досудового слідства до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на суму 491,04 грн., пов`язані з проведенням в справі товарознавчої експертизи, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Визнані в якості речових доказів: викрутку, вигнутий шматок металевого дроту та металевий дріт слід знищити встановленим порядком; а предмети злочинного посягання (дві буферні пружини) вважати повернутими потерпілому.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки і 6 (шість) місяців.
На підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) роки і 6 (шість) місяців.
Застосувати до засудженого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 13 листопада 2016 року.
Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_5 залишати місце свого проживання в період з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.
Після набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати, ОСОБА_5 затримати та доставити до установи відбування покарання.
Виконання вироку в цій частині покласти на начальника Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного затримання для поміщення до установи відбування покарання.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на суму 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп.
Визнані в якості речових доказів:
- викрутку, вигнутий шматок металевого дроту та металевий дріт - знищити встановленим порядком;
- дві буферні пружини вважати повернутими КП «ЖКС «Північний».
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1