Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________28.10.2016
Справа № 490/9508/16-к
н/п 1-кп/490/619/2016
У Х В А Л А
28 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених та їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

представників потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,

під час судового розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001236, за обвинуваченням

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миргороді Полтавської області, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, має базову вищу освіту, обіймає посаду поліцейського - водія батальйону поліції охорони Управління поліції охорони в Миколаївській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ., проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України,

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є громадянином України, неодруженим, має повну загальну середню освіту, зі слів працює оператором АЗС, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є раніше судимим 12 квітня 2016 року Новоайдарським районним судом Луганської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням строком на два роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Миргороді Полтавської області, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні двох малолітніх дітей, має повну загальну середню освіту, обіймає посаду поліцейського батальйону поліції охорони Управління поліції охорони в Миколаївській області, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До обвинувачених застосовані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, дія яких спливає 30 жовтня 2016 року.

11 жовтня 2016 року прокурор звернулася до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинувачених строком на 60 діб, яке обґрунтовувала тим, що вони обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років та ризики, задля запобігання яким до обвинувачених були застосовані вказані запобіжні заходи станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися.

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проти задоволення клопотання прокурора не заперечували. Обвинувачений ОСОБА_15 та захисники заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинувачених, просили змінити застосовані до них запобіжні заходи на домашній арешт, посилалися не те, що у теперішній час прокурором не доведено того, що такий запобіжний захід як домашній арешт не зможе запобігти ризикам, наведеним у клопотанні прокурора.

Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

З ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_16 запобіжного заходу, обвинувального акту слідує, що ОСОБА_16 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого корисливого насильницького злочину із застосуванням зброї, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, йому відоме місце проживання потерпілих і свідків.

У сукупності наведені вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.

Ці ризики були враховані слідчим суддею під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_13 вказаного запобіжного заходу та станом на теперішній час не перестали існувати і не зменшилися.

Таким чином, прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до цього обвинуваченого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.

З ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_14 запобіжного заходу, обвинувального акту слідує, що ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого корисливого насильницького злочину із застосуванням зброї, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, йому відоме місце проживання потерпілих і свідків.

У сукупності наведені вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.

Ці ризики були враховані слідчим суддею під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_14 вказаного запобіжного заходу та станом на теперішній час не перестали існувати і не зменшилися.

Таким чином, прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до цього обвинуваченого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.

З ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_15 запобіжного заходу, обвинувального акту слідує, що ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого корисливого насильницького злочину із застосуванням зброї, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, йому відоме місце проживання потерпілих і свідків.

У сукупності наведені вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.

Ці ризики були враховані слідчим суддею під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_15 вказаного запобіжного заходу та станом на теперішній час не перестали існувати і не зменшилися.

Таким чином, прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до цього обвинуваченого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.

Відповідно, клопотання обвинуваченого ОСОБА_15 та захисників про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів на домашній арешт задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 370-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_15 та захисників про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 продовжити до 25 грудня 2016 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 продовжити до 25 грудня 2016 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_15 продовжити до 25 грудня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий:

Судді: