Справа № 344/3820/16-к
Провадження № 1-кс/344/1508/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , а також психолога ОСОБА_8 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000053, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 06.03.2016р. щодо підозрюваного ОСОБА_6 який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк тридцять днів - до 02.04.2016 р. включно без визначення застави, однак закінчити досудове розслідування у вказаний термін не є можливим, оскільки необхідно завершити проведення та долучити до матеріалів провадження ряд висновків судових експертиз а саме: комплексної судової психолого-психіатричної, судово-медичної,медико-криміналістичної,судово-імунологічних, криміналістичних експертиз, які мають важливе значення для подальшого судового розгляду. Окрім цього необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні, виконати вимоги ст. 291 КПК України склавши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування. Обставинами, які перешкоджали провести зазначені судові експертизи раніше є те, що перебування потерпілого в медичному закладі на лікуванні унеможливлювало проведення судово-медичної експертизи, строки проведення інших судових експертиз не вкладається в місячний термін. Висновки експертів, які необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, можуть мати важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду. Зазначає, що підстав для зміни чи скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу немає, а встановлені під час досудового розслідування ризики не зменшилися, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків просив продовжити строк тримання його під вартою на строк проведення досудового розслідування тобто до 04.05.2016р., оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, оскільки вважає наведені прокурором ризики - не доведеними, просив врахувати характеризуючі особу підозрюваного дані та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Неповнолітній підозрюваний, його законний представник та психолог в судовому засіданні підтримали думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, законного представника та психолога, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з Мінімальними стандартними правилами ООН, які стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила») від 29.11.1985p., тримання під вартою до суду застосовується лише як крайній захід і протягом найкоротшого періоду часу. Тримання під вартою до суду по можливості замінюється іншими альтернативними заходами, такими як постійний нагляд, активна виховна робота або поміщення в сім`ю або виховний заклад чи будинок (ст. 13).

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 04.03.2016 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 05.03.2016 року йому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 06.03.2016 року щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави на строк тридцять днів - до 02 квітня 2016 року.

04 травня 2016 року закінчується строк досудового розслідування.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Крім цього, прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище злочину, характеризуючі особу неповнолітнього підозрюваного дані, умови його життя та виховання, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, відсутність судимості, а також наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого злочину, відповідальність за який передбачено зокрема ч. 2 ст. 289 КК України.

Отже, враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_5 будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а тому на переконання слідчого судді неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 матиме схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень, у разі застосування до нього більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків. Крім цього, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, оскільки в судовому засіданні встановлено,що мати підозрюваного впливу на його поведінку не має.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як крайній захід і протягом найкоротшого періоду часу та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 02.04.2016 року, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково, продовжити строк тримання його під вартою на тридцять днів - до 29.04.2016 року включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, Мінімальними стандартними правилами ООН, які стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила») від 29.11.1985 pоку, ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395, 484-485, 487, 488, 491, 492 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , на 30 днів - до 29 квітня 2016 року, включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1