Справа № 546/991/16-к
Провадження № 1-кп/546/114/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Решетилівка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Потеряйки Решетилівського району Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, не одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої,

та

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Кірово Полтавського району Полтавської області, жительки АДРЕСА_2 українки, громадянки України, освіта базова вища, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

08 вересня 2016 року близько 08:00 год. обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , попередньо домовившись між собою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли на поле, розташоване поблизу с. Братешки Решетилівського району Полтавської області, яке перебуває в оренді СТОВ «Говтва» звідки, діючи умисно, таємно, із корисливих спонукань, шляхом вільного доступу намагалися викрасти належне СТОВ «Говтва» зерно соняшника в кількості 77 кг загальною вартістю 750,75 грн., одначе свій злочинний умисел довести до кінця не змогли з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки були затримані працівниками охорони СТОВ «Говтва» на місці вчинення злочину.

Будучи допитаними в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України, визнали повністю і суду пояснили, що вони є двоюрідними сестрами. 08 вересня 2016 року вранці вони приїхали в гості до своєї знайомої ОСОБА_8 в с. Братешки Решетилівського району Полтавської області. Близько 08 години цього дня ОСОБА_8 пішла на роботу, а вони вирішили з поля, розташованого біля с. Братешки, викрасти для себе насіння соняшника. З цією метою в господарстві ОСОБА_8 вони взяли два велосипеди та мішки і пішли на поле. Там вони позрізали головки соняшників, частину їх обмолотили, а решту не встигли, оскільки приїхали працівники охорони та затримали їх. Насіння соняшника, яке вони намагалися викрасти відвезли на тік СТОВ «Говтва» і у їхній присутності зважили. У вчиненому щиро каються.

Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам, фактичні обставини ними не оспорюються.

В силу ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, з урахуванням відсутності сумнівів у добровільності їхньої позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

Кваліфікація дій підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ст. 15 ч.3, 185 ч. 2 КК України є вірною, оскільки вони вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні міри покарання суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, які раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються позитивно, є пенсіонерами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає їхнє щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги всі обставини справи і враховуючи кількість та порівняно невелику вартість майна, яке обвинувачені намагалися викрасти, те, що внаслідок вчинення даного злочину тяжких наслідків не настало і збитки, заподіяні злочином повністю відшкодовані, позицію представника потерпілого, який претензій до обвинувачених не заявив і не наполягає на суворому покаранні, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного із реальною ізоляцією від суспільства, оскільки вважає, що їхнє подальше виправлення та перевиховання може бути можливим без ізоляції їх від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 за ст. 15 ч.3, 185 ч. 2 КК України визнати винною та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_10 за ст. 185 ч. 2 КК України визнати винною та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

В силу ст. 75 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та попереджати кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Міру запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази три мішки з насінням соняшника, передані на зберігання ОСОБА_11 , - повернути володільцю потерпілому СТОВ «Говтва».

Речові докази два велосипеди та кухонний ніж, передані на зберігання обвинуваченій ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: