08 квітня 2016 р. Справа № 632/3494/14-к провадження № 1-кс/632/107/16
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку, передбаченому ч.6 ст. 193 КПК України
м. Первомайський 08.04. 2016 року
Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
08.04.2016 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
На думку прокурора досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з січня 2014 року по 10.04.2014 року ОСОБА_5 , працюючи на посаді приймальника згідно наказу №3 від 01.02.2012 року у підрозділі №4 ПТ «Ломбард ПАТ «Грантполіс» і Компанія», розташованому за адресою: м. Первомайський, Харківської області, 1/2 м-н, буд. 48 магазин «Шара», діючи проти інтересів ПТ «Ломбард ПТ «Грантполіс» і Компанія», шляхом підробки документів та внесення неправдивих даних в офіційні документи, а саме в договори застави майна, привласнила грошові кошти в особливо великих розмірах в сумі 448014,13 гривень, які перераховувались їй ПТ «Ломбард ПАТ «Грантполіс» і Компанія» для здійснення виплат за залогове майно, чим завдала ПТ «Ломбард ПАТ «Грантполіс» і Компанія» матеріальної шкоди на вищезазначену суму. Отримані грошові кошти обернула на власну користь.
Таким чином прокурор вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 191 КК України тобто привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, в особливо великих розмірах.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Прокурор зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 є забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені ним у поданому клопотанні. Додатково пояснив, що виконання вказаного клопотання необхідно органу досудового розслідування для можливості арешту ОСОБА_5 на території Російської Федерації, оскільки ухвала слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04.03.2016 року про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 не може бути виконана, оскільки в міждержавних зносинах для особи треба обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому потрібно обрати їй запобіжний захід, на якому наполягає прокурор.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на той факт, що аналогічне клопотання з тих самих підстав було розглянуто Первомайським міськрайонним судом Харківської області 15.03.2016 року і в задоволенні клопотання було відмовлено з тих підстав, що не було надано належних доказів підтвердження того, що ОСОБА_5 повідомлена про підозру. Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання була оскаржена прокурором, однак ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24.03.2016 року в задоволенні апеляції прокурора було відмовлено, а ухвала Первомайського міськрайонного суду від 15.03.2016 року залишена без змін.
Вивчивши клопотання та додані до нього документи вважаю, що підстави для задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.
Згідно з ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Як вбачається з положень вказаної статті, обрання запобіжного заходу прямо пов`язано з виконанням слідчим норм статті 177 КПК України. Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, як зазначив прокурор у своєму клопотанні, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Таким чином, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливе лише до підозрюваного у кримінальному провадженні, тобто до особи якій у встановленому законом порядку оголошено про підозру.
Відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим кодексом.
Згідно з ч.3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Відповідно до ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Згідно з ч.1 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.
Як встановлено в судовому засіданні, 15.03.2016 року, ухвалою Первомайського міськрайонного суду в задоволенні аналогічного клопотання прокурора відносно ОСОБА_5 вже було відмовлено з тих підстав, що вказаній особі не було належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України. З часу винесення вказаної ухвали суду жодних інших підтверджень належного повідомлення ОСОБА_5 не добуто і суду не надано.
Таким чином, слідчим суддею із клопотання та доданих до нього документів встановлено, що ОСОБА_5 не була належним чином повідомлена про підозру, що не може виключати можливості, що вона взагалі не знає про наявність кримінального провадження відносно себе, а тому застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є передчасним до моменту її належного повідомлення про підозру.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 11, 173, 177, 193, 206, 372, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 на протязі п`яти днів з моменту вручення їй ухвали слідчого судді.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя:ОСОБА_1