Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1773/16-к
У Х В А Л А
09.09.2016 року м.Виноградів
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, не одруженого,
Розглядаючи дане клопотання суд виходить з того, що однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
Вказане клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим обвинувальним вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2015 року, за скоєння злочину проти власності, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до основного покарання, у вигляді 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75, 104 КК України, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину, на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин проти власності поєднаний з насильством, при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_5 , 11 липня 2016 року, близько 12 години маючи умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків таємно проник у будинок за адресою АДРЕСА_2 , де діючи відкрито, ігноруючи волю неповнолітньої ОСОБА_7 , наніс їй декілька ударів в область обличчя та заволодів її мобільним телефоном марки «Самсунг».
За вказаних обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством.
12 липня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Під час допиту підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом проведення огляду місця події будинку АДРЕСА_2 , протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 , висновками судово медичних експертиз та іншими матеріалами в їх сукупності.
12 липня 2016 року, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10 вересня 2016 року.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що існують ризики в тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків та законного представника потерпілого, може не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.
Слід звернути увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, ніде не працює, не має утриманців, не має постійного джерела доходів, окрім того не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а також перешкоджати кримінальному провадженню та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваної, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
На даний час наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Зокрема, під час досудового розслідування потрібно провести тимчасовий доступ до речей і документів, а саме трафіків з`єднань операторів телекомінікайних мереж та ряд інших слідчих дій.
У зв`язку з наведеним слідчий звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, з мотивів, викладених в клопотанні та просили суд таке задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні проти продовження строку тримання під вартою не заперечили.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого, думку підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
12 липня 2016 року року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду щодо підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 10 вересня 2016 року (включно).
Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а відповідно до ч.2 вказаної статті, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а згідно ч.4 цитованої статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У судовому засіданні прокурором доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством. Підозрюваний ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, ніде не працює, не має утриманців, не має постійного джерела доходів, окрім того не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а також перешкоджати кримінальному провадженню та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваної, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Розглядаючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано підозрюваному запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.
Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Відтак, суд приходить до переконання, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 199 КПК України, -
Клопотання задовольнити.
Продовжити тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, не одруженого, на строк 30 (тридцять) днів - з 10 вересня 2016 року до 10 жовтня 2016 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1