АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_6 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року,
в с т а н о в и л а :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року засудженій ОСОБА_6 відмовлено у відновленні строку на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року та ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року.

В апеляції засуджена ОСОБА_6 просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року скасувати та відновити строк подання касаційної скарги на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року.

За твердженнями засудженої ОСОБА_6 , вона пропустила строк подання касаційної скарги на судові рішення з поважних причин, оскільки копія ухвали Апеляційного суду м. Києва їй направлена не була, і тривалий час вона не могла отримати копію цього судового рішення через те, що справа не поверталась до суду першої інстанції. Крім того, вона має двох малолітніх дітей, яких через карантин не могла залишити у дитячому садку у грудні 2014 року січні 2015 року, та внаслідок відсутності грошових коштів не могла укласти угоду з адвокатом для отримання правової допомоги по складанню касаційної скарги.

На переконання апелянта, суд першої інстанції вказані доводи належним чином не перевірив та необґрунтовано відмовив у відновлення строку на подання касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України (т. 6, а.с. 56-68).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року вказаний вирок суду першої інстанції залишено без зміни, а апеляції засудженої ОСОБА_6 та її захисника без задоволення (т. 7, а.с. 99-107).

5 травня 2015 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженої ОСОБА_6 про відновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 383 КПК України 1960 року у касаційному порядку можуть бути перевірені вироки місцевих судів, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків.

Згідно з вимогами ст. 386 КПК України 1960 року касаційній скарги на судові рішення, зазначені у ч. 2 ст. 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Зі справи вбачається, що вирок суду першої інстанції і ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 набрали законної сили 16 жовтня 2014 року (т. 7, а.с. 99-107).

Отже строк на подачу касаційної скарги на ці судові рішення закінчився для ОСОБА_6 16 січня 2015 року.

Між тим, з касаційною скаргою ОСОБА_6 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернулась лише 10 березня 2015 року (т. 7, а.с. 158-164, 208), тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Доводи ж ОСОБА_6 про те, що копія ухвали Апеляційного суду м. Києва їй направлена не була, і тривалий час вона не могла отримати копію цього судового рішення, належним чином були перевірені судом першої інстанції та обґрунтовано визнані неспроможними, оскільки ОСОБА_6 брала участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, в її присутності судом було оголошено резолютивну частину судового рішення, роз`яснено порядок та строки його оскарження в касаційному порядку, а також повідомлено про час оголошення повного тексту ухвали (т. 7, а.с. 80-89, 94). При цьому матеріали кримінальної справи із суду апеляційної інстанції було повернуто до суду першої інстанції 11 листопада 2014 року (т. 7, а.с. 115), і до закінчення строку на касаційне оскарження із заявами про отримання судових рішень ОСОБА_6 до суду першої інстанції не зверталась.

Що ж стосується доводів ОСОБА_6 про наявність у неї двох малолітніх дітей, яких через карантин вона не могла залишити у дитячому садку у грудні 2014 року січні 2015 року, та про відсутність грошових коштів для оплати правової допомоги адвоката по складанню касаційної скарги, то вказані обставини, на переконання колегії суддів, не можуть бути визнані поважними причинами для поновлення цього строку, враховуючи його тривалість.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_6 поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року та ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року не навела, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відновленні строку на касаційне оскарження, і колегія суддів з таким рішенням місцевого суду погоджується.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляції засудженої ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України 1960 року, п. 15 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року, якою їй відмовлено у відновленні строку на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року та ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року, без зміни.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3