Справа № 1718/1-н-1/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2011 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю. В.

при секретарі Кудіній А. Р.,

з участю прокурора Барбашової О. В.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

законних представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу з постановою про закриття кримінальної справи і застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

16 жовтня 2009 року біля 14 години неповнолітній ОСОБА_6 повторно за попередньою змовою в групі з особою, яка не досягла віку, з якого можлива кримінальна відповідальність ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом вільного доступу з квартири ОСОБА_7 по вул. Бєлгородській, 1-б/18 таємно з корисливих мотивів викрали належний останній золотий кулон вагою 2 г вартістю 230 грн. за 1 г на суму 460 грн., викраденим розпорядились на власний розсуд.

19 жовтня 2009 року біля 10 години неповнолітній ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з особою, яка не досягла віку, з якого можлива кримінальна відповідальність ОСОБА_5, шляхом вільного доступу з квартири ОСОБА_7 по вул. Бєлгородській, 1-б/18 повторно таємно з корисливих мотивів викрали належний останній золотий кулон вагою 2 г вартістю 230 грн. за 1 г на суму 460 грн., викраденим розпорядились на власний розсуд.

Обставини вчинення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_5, який у судовому засіданні вину визнав повністю та щиро розкаявся, підтверджуються його визнавальними поясненнями, в яких він повно та детально пояснив про обставини вчиненого, викладені вище. Зокрема показав, що в жовтні 2009 року у нього вдома він показав ОСОБА_6 місце, де зберігались золоті вироби. ОСОБА_8 запропонував взяти золотий кулон і здати, що вони і зробили, передавши його ОСОБА_9, щоб той його здав у ломбард. Виручені кошти в сумі біля 100 грн. розділили між собою і витратили. Інший кулон вони взяли з дому через декілька днів.

Свої показання неповнолітній ОСОБА_5 підтвердив під час відтворення обстановки та обставин події.

Крім особистого визнання неповнолітнім своєї вини його вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами показаннями потерпілої, свідків, протоколами слідчих дій та речовими доказами.

Так, з оголошених показань потерпілої ОСОБА_7 19 листопада 2009 року в серванті меблевої стінки у її квартирі вона виявила відсутність баночки з-під крему та шкатулки із належними їй золотими виробами. В подальшому дізналась, що два золотих кулони викрав її син ОСОБА_10 та його товариш ОСОБА_6

Показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що в його присутності в жовтні 2009 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили ОСОБА_2 здати в ломбард кулон, в подальшому разом поїли в кафе, хлопці розрахувались.

Показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що в жовтні 2009 року ОСОБА_6 просив його здати два золотих кулони, один він здав у ломбард, інший на базарі.

Довідкою № 94 від 23 листопада 2009 року, згідно якої вартість 1 грама золота 585 проби станом на жовтень 2009 року становить 230 грн.

По місцю навчання ОСОБА_5 характеризується негативно, по місцю проживання - посередньо.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, встановлені стан його здоровя, загальний розвиток неповнолітнього, умови його життя та виховання.

Оскільки в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з приводу якого провадилося досудове слідство, доведена, встановлені обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд вважає за необхідне застосувати до нього такі заходи у виді обмеження дозвілля, встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього а також передачі неповнолітнього під нагляд матері.

На підставі викладеного, ст. 105 КК України, керуючись ст. ст. 7-3, 447 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру строком на 1 рік у виді обмеження відвідувати у вечірній час розважальні заклади та кафе, зобовязання справно відвідувати школу а також у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту її проголошення.

Суддя: