АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/4235/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/40/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянула в судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0003221 про арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення огляду місця події від 18 грудня 2015 року, а саме: автомобіля «OPEL VECTRA», д.н. НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію за серійним номером НОМЕР_2 , з вказівкою про повернення цього майна власнику ОСОБА_7 .

В обґрунтування цього рішення слідчий суддя послався на те, що необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження прокурором не доведена.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання про арешт вищезазначеного майна задовольнити, посилаючись на те, що слідчий суддя відмовив в його арешті без врахування підстав арешту, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст. 167 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги та перевіривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів не знаходить підстав до її задоволення.

Частина друга статті 170 КПК України передбачає можливість арешту майна лише за умови коли воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу, які, у свою чергу, у розумінні положень статті 171 КПК України, повинні бути наведені у клопотанні в якості підстав застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Необхідність посилання на це у клопотанні обумовлена також змістом ст.ст. 306 ч.1, 337 ч.1 КПК України щодо визначення меж судового розгляду.

Клопотання прокурора цим вимогам закону не відповідає, оскільки жодного з таких критерієв в редакції частини другої статті 167 КПК України, в ньому не наведено.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав вважати, що відмова слідчого судді в арешті майна, про яке йшлося у клопотанні прокурора, суперечить вимогам ч.1 ст. 173 КПК України.

Конкретизація прокурором підстав арешту майна в апеляційній скарзі не спростовує правильності ухвали слідчого судді, оскільки на момент розгляду клопотання вони не були в ньому наведені, а тому перевірка їх наявності не охоплювалася межами судового розгляду.

Враховуючи наведене колегія суддів, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Куп`янського відділу Ізюмської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора щодо арешту майна у кримінальному провадженні № 0003221 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: