Дата документу Справа № 0827/5457/12
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №0827/5457/12 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1775/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.539 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 16 червня 2011 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

представника Шевченківського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

25 серпня 2015 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17 серпня 2015 року, якою задоволено подання Шевченківського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 , засудженого за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 червня 2011 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що викладені у поданні КВІ обставини про те, що в період іспитового строку засуджений не виконував покладені на нього за вироком суду обов`язки, знайшли своє підтвердження та свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на відсутність з його боку порушень обов`язків, встановлених за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 червня 2011 року, просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Згідно з оскаржуваною ухвалою, 30 травня 2012 року представник Шевченківського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з поданням про скасування звільнення від призначеного судом покарання щодо ОСОБА_6 ,засудженого за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 червня 2011 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

У подані зазначено, що 11 липня 2011 року до КВІ надійшли на виконання розпорядження та вирок відносно засудженого ОСОБА_6 19 липня 2011 року останньому роз`яснено порядок виконання вищевказаного вироку та порядок виконання обов`язків, який передбачений ст.ст.75, 76 КК України. В той же день засуджений під особистий підпис ознайомлений із постановою про встановлення днів явки для реєстрації 1 та 3 понеділок кожного місяця.

19 липня 2011 року засуджений ОСОБА_6 змінив місце постійного мешкання та з 24 червня 2011 року мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до матеріалів СДІМ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, із засудженим ОСОБА_6 проведено індивідуально-профілактичну бесіду за місцем мешкання, про що свідчать пояснення засудженого, прийняті ДІМ Шевченківського РВ ОСОБА_9 .

В період з жовтня 2011 року ОСОБА_6 до Шевченківського РВ КВІ для реєстрації та за викликами не з`являвся.

24 січня 2012 року ст.інспектором Шевченківського РВ КВІ ОСОБА_8 , в результаті виходу за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_6 дійсно за вказаною адресою винаймав кімнату, але на час перевірки змінив місце проживання та його місцеперебування власнику квартири невідоме.

03 лютого 2012 року Шевченківським РВ КВІ були розпочаті першопочаткові розшукові заходи засудженого, в ході яких місцезнаходження останнього встановлено не було.

В подальшому Шевченківським РВ КВІ до Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області передано матеріали для проведення подальших розшукових дій.

Заслухавши:

доповідь судді;

засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та доповнив, що він виїжджав у складі будівельної бригади до м.Дніпропетровськ, тому не з`являвся на реєстрацію до КВІ. Власного житла він не має, тому місце його проживання змінювалось. Приїхавши до м.Запоріжжя після виконаної роботи, він сам звернувся до працівників міліції і повідомив про себе, а в подальшому самостійно з`явився до суду першої інстанції;

представника Шевченківського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_8 , яка підтримала доводи, викладенні у поданні КВІ, про те, що засуджений ОСОБА_6 не виконував покладені на нього за вироком суду обов`язки, окрім того, зазначила, що відомості про вчинення засудженим протягом іспитового строку іншого злочину чи адміністративного правопорушення відсутні;

прокурора, який вважав, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді - скасуванню, у зв`язку з істотними порушеннями судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства, а саме: у зв`язку з тим, що провадження у кримінальній справі щодо ОСОБА_6 здійснювалось за правилами КПК 1960 року, за правилами цього закону подавалось до суду і подання КВІ. Але суд першої інстанції на викладене уваги не звернув та здійснив провадження з розгляду зазначеного подання за правилами КПК 2012 року. При скасуванні оскаржуваної ухвали, на думку прокурора, підлягає скасуванню і застосований щодо засудженого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.11 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року, кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, тощо, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, 14 травня 2012 року начальник Шевченківського РВ КВІ УДДУ ПВП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із поданням в порядку, передбаченому ст.408-2 КПК України 1960 року, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , засудженого 16 червня 2011 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України - до 3 років позбавлення волі, та звільненого від відбування вказаного покарання з випробуванням на 2 роки /т.2, а.с.160-161/.

Провадження за вказаним поданням розпочато за правилами КПК 1960 року.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01 жовтня 2012 року (головуючий суддя ОСОБА_11 ) оголошено розшук засудженого ОСОБА_6 та провадження у справі призупинено на підставі ст.ст.273,280 КПК України 1960 року /Т.2, а.с.177-178/.

Своєю постановою від 26 листопада 2014 року інший суддя вказаного суду - ОСОБА_1 , керуючись ст.ст.54,273 КПК України 1960 року, прийняв подання до свого провадження /т.2, а.с.217/.

В подальшому провадження у даній справі здійснювалось за правилами КПК України 2012 року, що не відповідає вимогам Перехідних положень цього Кодексу.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 певний час перебував на обліку в КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР з діагнозом: «Змішані специфічні розлади розвитку» (т.2 а.с.53).

При апеляційному розгляді засуджений ОСОБА_6 зазначив, що він був позбавлений батьківського піклування, з першого класу навчався у школі-інтернаті та знаходився під наглядом державних установ, власного житла він не має та ніколи не мав, у зв`язку з чим, після досягнення повноліття винаймав житло та періодично змінював місце свого проживання, працював неофіційно. Перед взяттям під варту він проживав у свого друга за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку колегії суддів, наявні у матеріалах справи відомості про особу засудженого ОСОБА_6 та дані щодо стану його здоров`я свідчать про те, що соціальне становище останнього є особливо уразливим. Факт перебування ОСОБА_6 у певний період на обліку у психіатричній лікарні дає обґрунтовані підстави сумніватися, що він може самостійно повною мірою реалізувати свої права. У зв`язку з викладеним, а також тим, що у поданні ставиться питання про погіршення становища засудженого, суду першої інстанції необхідно було вирішити питання щодо обов`язкової участі захисника у розгляді подання КВІ.

Проте, на викладене суд першої інстанції уваги не звернув та вказане питання не вирішив.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду не може вважатися законною та обґрунтованою, тому на підставі ст.ст.412,415 КПК України вона підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

В ході нового розгляду необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, вирішити питання щодо обов`язкової участі захисника у розгляді подання КВІ, повно і всебічно з`ясувати обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді подання, ретельно перевірити доводи засудженого, заявлені на свій захист, і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Враховуючи те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовано щодо ОСОБА_6 на підставі оскаржуваної ухвали суду, яка в зазначеній частині належним чином не мотивована, скасовуючи цю ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне скасувати і застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17 серпня 2015 року, якою задоволено подання Шевченківського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 , засудженого за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 червня 2011 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо засудженого ОСОБА_6 , скасувати.

Засудженого ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4