Справа № 0907/1-1024/2011
Провадження № 11-кп/779/377/2015
Категорія ч.2 ст.355 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційного скаргою захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30.06.2015 року про скасування арешту на майно ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :
вказаною ухвалою частково задоволено заяву захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , та скасовано постанови начальника СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 : від 30.09.2011 року, від 13.09.2011 року, від 30.06.2011 року, від 29.06.2011 року, 06.07.2011 року про накладення арешту на майно ОСОБА_7 .

Не погодившись із таким рішенням суду, захисник ОСОБА_8 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30.06.2015 року частково скасувати та ухвалити нову, якою скасувати арешт згідно постанови слідчого ОСОБА_9 від 06.07.2011 року на все нерухоме майно (27 об`єктів нерухомого майна) згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Покликається на те, що санкція ч.2 ст.355 КК України, за якою засуджено ОСОБА_7 , не передбачає конфіскацію майна, згідно вироку Івано-Франківського міського суду від 27.06.2014 року до нього не застосовувалася конфіскація, однак постановою слідчого ОСОБА_9 від 06.07.2011 року накладено арешт на все нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_7 з метою забезпечення можливих цивільних позовів та виконання вироку в частині конфіскації майна.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, пояснення захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно вироку Івано-Франківського міського суду від 27.06.2014 року ОСОБА_7 за ч.2 ст.355 КК України засуджено до 3 років позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

Згідно ст.29 КПК України 1960 року при наявності достатніх даних про те, що злочином завдана матеріальна шкода, орган дізнання, слідчий, прокурор і суд зобов`язані вжити заходів до забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог ст.125 КПК України 1960 року слідчий зобов`язаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову. В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Згідно ст.126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Так, крім вище зазначених постанов, також постановою начальника СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 06.07.2011 року накладено арешт на все нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_7 з метою забезпечення можливих цивільних позовів та виконання вироку в частині конфіскації майна.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30.06.2015 року скасовано постанови про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , в тому числі і постанову від 06.07.2011 року про накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_7 .

Обгрунтовуючи свій висновок, суд покликається на те, що конфіскація майна до засудженого не застосовувалась, а у задоволенні цивільних позовів потерпілих відмовлено, а тому, оскільки постановами начальника СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 : від 30.09.2011 року, від 13.09.2011 року, від 30.06.2011 року, від 29.06.2011 року було накладено арешт на конкретне майно, тому зазначені постанови суду і були скасовані.

Разом з тим, суд дійшов до висновку, що у матеріалах справи відсутні дані про визнання речовими доказами інших об`єктів нерухомого майна ОСОБА_7 та накладення на них арешту.

Як вбачається із ухвали, суд прийшов до переконання, що арешт вказаних 27 об`єктів нерухомого майна не підлягає до скасування, хоча фактично постанову від 06.07.2011 року скасував.

Колегія суддів вважає, що суду слід було скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_7 , накладене постановою від 06.07.2011 року, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_8 слід задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів , -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30.06.2015 року змінити.

Скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_7 , накладений згідно постанови начальника СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 06.07.2011 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4