Провадження № 11-кп/792/600/15
Справа № 679/770/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2015 року

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в кримінальне провадження №0000005 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, українця, громадянина України, не судимого,

засуджено за ч.2 ст.296 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Полянь Славутського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, одруженого, українця, громадянина України, не судимого,

засуджено за ч.2 ст.296 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік.

Запобіжний захід до вступу вироку в закону силу обвинуваченим залишено попередній - особисте зобов`язання.

Цивільний позов прокуратури м.Нетішин в інтересах ДЗ СМСЧ №4 м.Нетішин до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь державного закладу „Спеціалізована медико-санітарна частина №4 МОЗ України 1528 грн. 68 коп. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_10 в хірургічному відділенні.

Як установлено судом першої інстанції 02.01.2015 року приблизно о 21 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись поблизу першого під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, висловлюючись нецензурною лайкою в адресу стоячих поряд ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , чим ображали їх та порушували спокій громадян. В подальшому ОСОБА_11 , який зробив обвинуваченим зауваження, ОСОБА_8 наніс удар кулаком в область обличчя, в результаті чого той упав на землю, однак ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжили наносити йому удари. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 просили обвинувачених припинити бійку, проте, ОСОБА_9 наніс декілька ударів кулаком в обличчя ще й ОСОБА_13 .

В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи хуліганські дії, заподіяли удари кулаками в область обличчя ОСОБА_11 , та два удари кулаками в область обличчя ОСОБА_14 , в результаті чого останній упав на бетонне покриття ОСОБА_10 намагалась захистити свого чоловіка, ОСОБА_12 , і в цей час ОСОБА_9 наніс їй удар кулаком в область обличчя, а ОСОБА_8 наніс удар в потиличну частину голови, від якого вона впала. Незважаючи на це обвинувачені продовжили наносити лежачим ОСОБА_10 та ОСОБА_12 удари ногами по голові та по тулубу, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струсу головного мозку, синця в ділянці лівої вушної раковини, садна в ділянці лівої вушної раковини, садна в ділянці лівої скроні, синця в ділянці лобу зліва, синця в ділянці повік правого ока, садна в ділянці правої підочної ділянки, спинки носа, кінчика носа, правої бокової поверхні носа, осадження верхньої губи, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_10 -тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струс головного мозку, забійної рани нижньої губи з ушкодженням першого зуба верхньої щелепи, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Захисник ОСОБА_7 , в поданих апеляційних скаргах, вважає вирок місцевого суду незаконним, просить його скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 закрити за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Посилається на порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судом у вироку не враховано показання обвинувачених про те, що вони діяли в межах необхідної самооборони та не спростовано, надані з цього приводу докази.

Заслухавши доповідача, обвинувачених та їх захисника, на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні хуліганських дій щодо потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , групою осіб, за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованими.

З такими висновками погоджується колегія суддів.

Доводи захисника в апеляційних скаргах про те, що судом у вироку сформульоване ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні хуліганських дій не знайшло свого підтвердження, дослідженими у судовому засіданні доказами, є помилковими, так як не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Так, за показаннями обвинувачених в суді першої інстанції та в апеляційному суді, все почалось з того, що 02.01.2015 року, у вечірній час, ОСОБА_9 привітався та поздоровив з Новим роком ОСОБА_10 , яка проходила біля під`їзду вказаного будинку разом із ОСОБА_12 , на що отримав відповідь в грубій формі. В розмову втрутився ОСОБА_13 , а бійку розпочав ОСОБА_11 , заподіявши ОСОБА_9 удар, після чого їм почали наносити удари ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , яка вистрибнула ОСОБА_9 на спину. Вони лише оборонялись, тілесні ушкодження ОСОБА_12 та ОСОБА_10 могли отримати від падіння.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції правильно не погодився з доводами обвинувачених та їх захисника і підставно послався у вироку на показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , відповідно до яких, під час прогулянки, брати ОСОБА_16 їх ображали та висловлювались нецензурною лайкою. Після того як ОСОБА_11 зробив зауваження, обвинувачені почали наносити їм удари в область голови та обличчя.

Ці показання потерпілих узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , який підтвердив факт нанесення ударів потерпілому ОСОБА_12 братами ОСОБА_16 , бачив як ОСОБА_10 відтягувала обвинувачених від чоловіка.

За показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вони приїхали на виклик і побачили чоловіка та жінку з видимими слідами тілесних ушкоджень, які повідомили про те, що їх побили брати ОСОБА_16 .

Крім того, об`єктивно вина ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину підтверджується даними:

-висновків судово-медичної експертизи №3та №4 від 16.02.2015 року, відповідно до яких у ОСОБА_20 (змінила прізвище на ОСОБА_21 ) виявленні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струс головного мозку, забійної рани нижньої губи з ушкодженням першого зуба верхньої щелепи, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. У ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струс головного мозку, синця в ділянці лівої вушної раковини, садна в ділянці лівої вушної раковини, садна в ділянці лівої скроні, синця в ділянці лобу зліва, синця в ділянці повік правого ока, садна в ділянці правої підочної ділянки, спинки носа, кінчика носа, правої бокової поверхні носа, осадження верхньої губи, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.к.п.26-27, 35-36).

- довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2015 року, згідно з якою ОСОБА_12 в період з 21.01.2015 року по 23.01.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у Рівненському військовому госпіталі з діагнозом стан після закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку від 02.01.2015 року ( т.1 а.к.п.134).

Місце та спосіб вчинення злочину обвинуваченими підтверджене протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 (т.1 а.к.п.73-79).

При цьому, з`ясовуючи мотив вчинення інкримінованого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2ст. 296 КК України, суд першої інстанції правильно врахував всі обставини кримінального провадження, показання як обвинувачених, так і потерпілих, свідків. Судом об`єктивно встановлено, що неприязних відносин між обвинуваченими та потерпілими, до дня вчинення злочину, не існувало. Саме обвинувачені, групою осіб, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, заподіяли потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_10 різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

На думку колегії суддів характер вчинених обвинуваченими дій свідчить про спрямованість їх умислу саме на вчинення хуліганських дій, оскільки вони були позбавленні будь-якої необхідності, пов`язані з неповагою до особи, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Безпідставними є твердження апеляційних скарг про протиправну поведінку щодо обвинувачених з боку потерпілих та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , присутніх на місці злочину 02 січня 2015 року та про необхідність захисту ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від нападу, оскільки такі спростовуються показаннями потерпілих, свідків та висновками експертиз, які узгоджуються між собою.

Характер та множинність тілесних ушкоджень на тілі потерпілих, та не підтвердження висновками медичних експертиз наявності тілесних ушкоджень в обвинувачених, в сукупності з наведеними доказами, спростовують доводи апеляційних скарг про те, що з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 був напад на обвинувачених, а з боку останніх, необхідна оборона.

Обставин, які б свідчили про вчинення хуліганських дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при перевищенні меж необхідної оборони, судом першої і апеляційної інстанції не встановлено.

Показання потерпілих про вчинення протиправних дій обвинуваченими у колегії суддів не викликають сумніву, та із них беззаперечно слідує, що ті використали незначний, нікчемний привід для посягання проти їх здоров`я.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що судом правильно кваліфіковано ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Враховуючи наведені обставини, доводи апелянта про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України позбавлені підстав.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд, першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.65 Кримінального кодексу України, врахував позитивні характеристики обвинувачених, ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, те, що вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності, та, з врахуванням наведених підстав, із застосуванням ст.75 КК України звільнив їх від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що судом належним чином мотивовано висновок про можливість виправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без реального відбування покарання із застосування ст.75 КК України та звільнення їх від відбування покарання з випробуванням, що не є явно несправедливим чи недостатнім для досягнення мети покарання та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.404, 407, 418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4