Справа № 5-386/2009
Провадження № 1-в/346/194/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Коломийського МРВ КВІ УДПтСУ ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за поданням начальника Коломийського МРВ КВІ УДДУПВП в Івано-Франківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, неодруженої, з середньою спеціальною освітою, на утриманні неповнолітня дитина, громадянка України, засудженої вироком Коломийського міськрайонного суду від 26 січня 2009 року за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскацій майна, на підставі ст.79 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2009 року начальник Коломийського МРВ КВІ УДДУПВП в Івано-Франківській області звернувся до суду з даним поданням, котрого в судовому засіданні підтримав представник КВІ та пояснив, що засуджена ОСОБА_5 на обліку в Коломийському МП КВІ перебуває з 16 лютого 2009 року, з порядком та умовами відбування покарання у вигляді випробувального терміну та покладеними на неї судом обов`язками була ознайомлена 23 лютого 2009 року, в той же день на підставі ст.13 КВК України ухвалено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та визначено їй днем явки перший понеділок кожного місяця, про що ознайомлено засуджену під розписку.

За час перебування на обліку засуджена ОСОБА_5 зарекомендувала себе із задовільної сторони, але не виконала покладені на неї судом обов`язки, тобто: періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи - не прибула на реєстрацію 03 серпня, 07 вересня та 05 жовтня 2009 року без поважних причин.

17серпня 2009 року була здійснена перевірека по місцю проживання під час котрої засуджена була відсутня, але було опитано її співмешканця ОСОБА_7 , який пояснив, що ОСОБА_5 відсутня по місцю проживання тому, що вона поїхала на роботу до Республіки Польща, так як уклала угоду на працевлаштування терміном 6 місяців. Отже, Заремба не виконала обов`язок покладений на неї судом - не повідомила КВІ про зміну місця проживання і роботи.

Вказує, що КВІ проведено ряд першочергових розшукових заходів, в ході проведення яких місце перебування ОСОБА_5 не було встановлено та направлено матеріали до Коломийського МВ УМВС для проведення подальших розшукових заходів. Згідно довідки з Коломийського МВ УМВС від 18 вересня 2009 року стало відомо, що стосовно Заремби заведено розшукову справу № 14405 та місцеперебування її не встановлено .

Зазначає, що ОСОБА_5 з метою ухилення від відбування покарання у виді випробувального терміну та виконання покладених на неї судом обов`язків, зникла з місця проживання і така поведінка свідчить про небажання засудженої стати на шлях виправлення, тому просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засуджену для відбування призначеного покарання .

Прокурор в судовому засіданні зазначив на необхідність задоволення подання та направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного судом покарання. Зауважив, що остання ухилилась від виконання обов`язків покладених на неї судом, не брала участі у вихованні дітей, не повідомила про місце проживання КВІ.

Засуджена ОСОБА_5 щодо задоволення подання заперечує та пояснила, що дійсно вона була ознайомлені з умовами та порядком відбування покарання у виді випробувального терміну та покладеними на неї судом обов`язкам і шість місяців вона приходила до КВІ відмічатись вчасно. Однак із-за вкрай скрутного матеріального становища, хвороби дитини, що на утриманні мала четверо неповнолітніх дітей змушена була поїхати в Польщу на декілька днів для з ясування можливості подальшого працевлаштування. Однак із-за незалежних від неї обставин - відсутності документів необхідних для перетину кордону не змогла повернутись на Україну, а заробляла кошти, котрих передавала своїм дітям в Україну Про постанову Коломийського міськрайонного суду від 28.12.2009 року їй стало відомо тільки цього року, повідомлень жодних не отримувала і працівники міліції не приходили до дому. Засуджена зазначила, що розуміє неправомірність своїх дій, а також зобовязується надалі не порушувати умови відбування покарання і немала та немає на меті умислу уникнути від відбування покарання, крім того ствердила, що не ухилялася і не ухиляється від виховання своїх дітей, любить їх та піклується ними.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення подання КВІ, мотивуючи тим, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.01.2009 року ОСОБА_5 засуджено за ст.307 ч.2 КК України та призначено покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі та застосувавши ст.69 КК України без конфіскації майна, на підставі ст.79 КК України засуджену ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. На підставі ст.7б КК України на засуджену покладено певні обов`язки. Після набрання вироком законної сили його передано на виконання до Коломийського МРВ КВІ УДДПВП в Івано-Франківській обл.

В грудні 2009 року начальник Коломийського МРВ КВІ УДДПВП в Івано-Франківській обл. капітан внутрішньої служби ОСОБА_9 звернулася до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 , так як остання не виконала покладені на неї судом обов`язки, а саме не прибула на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи 03.08.2009р., 07.09.2009р., 05.10.2009р. без поважних причин.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.12.2009р. було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 та направлено засуджену для відбування покарання в місця позбавлення волі згідно з вироком Коломийського міськрайонного суду від 26 січня 2009р.

Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.07.2015 року постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.12.2009р. щодо ОСОБА_5 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

Згідно ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення , що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

За ч.5 ст.79 КК України у разі, коли звільнена від відбування покарання з випробуванням жінка не виконує покладених на неї судом обов`язків або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд за поданням контролюючого органу направляє засуджену для відбування покарання згідно з вироком суду.

Згідно ч.І ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого від виконання покладених судом обов`язків КВІ застосовує до засудженого застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки КВІ вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В даному випадку підставою для звернення до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням слугувало те, що ОСОБА_5 тричі не прибула на реєстрацію в КВІ, а саме 03.08.2009р., 07.09.2009р., 05.10.2009р., не повідомила КВІ про зміну свого місця проживання, оскільки зі слів співмешканця ОСОБА_7 поїхала на роботу до Республіки Польща, відповідно не виконала покладені на неї судом обов`язки.

Однак в порушення вимог ст.166 КВК України КВІ не було надіслано ОСОБА_5 письмових попереджень про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування покарання та будь-які належні докази про виконання таких дій органом КВІ суду не надано, чого не заперчив предствник КВІ у судовому засіданні.

Вважає, що суду не надано доказів про те, чи перевірялась працівниками КВІ можливість зміни місця проживання ОСОБА_5 , виїзд за межі України, перебування її на лікуванні у медичних установах, наявність чи відсутність актового запису в документах органну РАЦС про її смерть, чи притягалась вона до відповідальності за вчинення правопорушення, чи ухилялась від виховання дітей і догляду за ними, як це випливає з положень ч.5 ст.79 КК.

Водночас ОСОБА_5 , знаходячись в край тяжкому матеріальному становищі, без роботи, особистого житла, винаймаючи житло, маючи на повному утриманні чотирьох малолітніх дітей та матір, яка хворіла цукровим діабетом, маючи значні борги за кредитними договорами в банку, на грунті чого перебуваючи в стані сильного нервового стресу та психічного виснаження, не усвідомлюючи про будь-які наслідки для неї за порушення умов перебування на випробувальному терміні повідомила в усній формі працівника міліції ОСОБА_9 про життєву необхідність виїхати за межі України для пошуку роботи і заробітку, виїхала за межі України.

Вважає, що КВІ не надали суду переконливих доказів, що вживали всіх передбачених законом заходів до здійснення контролю за засудженою, однак остання умисно систематично порушувала або ігнорувала обов`язки, покладені на неї судом і не виконувала вимоги органу КВІ.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного .

Згідно вимог ст. 166 ч.2 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 26 січня 2009 року ОСОБА_5 визнано винною за ст. 307 ч.2 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст.. 79 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік із покладенням згідно ст.. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи по зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Як вбачається з матеріалів особової справи, котру оглянуто у судовому засіданні, Заремба перебуває на обліку в Коломийському МП КВІ з 16 лютого 2009 року і їй роз`яснено порядок і умови відбування покарання з випробуванням, про обов`язки, покладені судом, а також наслідки за їх порушення, про що відібрано підписку . В органи КВІ засуджена з`являлась, про що свідчать її підписи в листку реєстрації (а.с125). Перебуваючи на обліку у Коломийському МП КВІ засуджена ОСОБА_5 періодично не зявлялась на реєстрацію з серпня місяця 2009 року.

Однак, неналежне виконання покладених обов`язків ще не є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання. Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України обов`язковими підставами направлення засудженого для відбування призначеного покарання є невиконання засудженим покладених на нього обов`язків або систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адмінстягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.5 ст.79 КК України у разі, коли звільнена від відбування покарання з випробуванням жінка відмовилася від дитини, передала її в дитячий будинок, зникла з місця проживання, ухиляється від виховання дитини, догляду за нею, не виконує покладених на неї судом обов`язків або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд за поданням контролюючого органу направляє засуджену для відбування покарання згідно з вироком суду.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження у ОСОБА_5 на час винесення вироку на утриманні було четверо неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , 1987 р.н., ОСОБА_11 , 1991 р.н., ОСОБА_12 , 1997 р.н. ОСОБА_13 , 2003 р.н.(а.с.121-124). Згідно листа Коломийського міськрайонного суду від 27.08.2015 року стосвоно засудженої ОСОБА_8 за період з 2009 року по 25 серпня 2015 року цивільні справи про позбавлення останньої батьківських прав, не розглядадись. (а.с100), а із матеріалів особової справи вбачається, що працівниками КВІ не перевірялось чи засуджена ОСОБА_8 ухилялась від виховання дітей і догляду за ними, як випливає з положень ч.5 с.79 КК України.

Відповідно до інформаціної довідки з Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області № 733 від 30.11.2015 року станом на 30.11.2015 року адміністративні стягнення на засуджену ОСОБА_8 не накладались і до адміністративної відпоівідальності остання не притягувалась (а.с.132).

Крім того як вбачається з матеріалів особової справи засудженої ОСОБА_8 зокрема довідки СГІРФО Коломийського УМВС № 14613 від 01.09.2009р. остання вибула з 31.03.2008 року з м.Коломия в с.Джурків Коломийського району і по реєстрації не значиться (МОС а.с.35), а працівниками КВІ не перевірялись можливість зміни місця проживання на час подачі подання до суду та встановлення її фактичного місцяпроживання відповідно до згаданої довідки СГІРФО, а також в матеріалах особової справи відсутнє письмове попередження засудженій ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, що свідчить про недостовірне встановлення органом виконання на момент внесення подання до суду обставин, за наявності яких засуджена могла би бути позбавлена можливості повідомити причини своєї неявки до органу КВІ.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що проживає з засудженою ОСОБА_8 у цивільному шлюбі, і у 2005 році вони переїхали до ОСОБА_14 , купили будинок на позичені гроші , однак через інфляцію утворились борги, які потрібно було віддавати. Зазначив, що ОСОБА_15 відмічалась вчасно в КВІ протягом шести місяців у 2009 році, однак через вкрай тяжкі матеріальні умови та хворобу дитини змушена була поїхати на декілька днів за кордон в Польщу для з ясування питання можливого подальшого працевлаштування. Перебуваючи за кордоном засуджена постійно забезпечувала сім ю коштами, котрих могла заробити і за котрі утримувала сім ю. Дітей засуджена любить, опікує та піклується ними і умислу щодо невиконання покладених судом на неї обов язків, небуло та немає. Засуджена намагалась повернутись на Україну, але із-за незалежних від неї обставин не змогла повернутись якнайшвидше в результаті чого почала хворіти (неврози).

Посилання прокурора та начальника КВІ на те, що ОСОБА_8 ухилялась від виховання дітей і догляду за ними не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, а тому суд не бере їх до уваги.
Беручи до уваги вищенаведене суд враховує, що ОСОБА_16 засуджена вперше, з часу вчинення нею злочину, за яким засуджена, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалась і в судовому засіданні не здобуто доказів того, що порушення порядку реєстрації в КВІ засудженою свідчить про умисне ухилення останньої від відбування покарання та контролю за її поведінкою і не бажанням стати на шлях виправлення, що вона ухилялась від виховання дітей і догляду за ними, як випливає з положень ч.5 с.79 КК України, а тому не має підстав для задоволення даного подання про скасування їй звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, ст..78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України, керуючись ст. 408-2 КПК України (в редакції 1960 року) ,
П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання начальника Коломийського МРВ кримінально-виконавчої інспекції УДДУПВП в Івано-Франківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду 26 січня 2009 року засудженій ОСОБА_5 , відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1