Справа № 10-370/10 Провадження №10-370/10 Головуючий у 1 інстанції:Кошелюк Л.О.
Категорія:запобіжний захід. Доповідач: Пазюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2010 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Волинської області у складі:

головуючого судді Пазюка О.С.,

суддів - Оксентюка В.Н., Польового М.І.,

з участю прокурора - Гершкевича І.А.,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у місті Луцьку апеляцію захисника ОСОБА_2 на постанову Старовижівського районного суду від 17 листопада 2010 року щодо ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2. Старовижівського району, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, студента ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою суду задоволено подання слідчого СВ Старовижівського РВ УМВС України у Волинській області про продовження до трьох місяців строку тримання під вартою щодо ОСОБА_1 який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У поданій апеляції захисник обвинуваченого просить постанову суду першої інстанції скасувати та змінити обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді взяття під варту на підписку про невиїзд, посилаючись на неврахування судом того, що відсутні докази причетності ОСОБА_1 до інкримінованого йому злочину, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, навчається; відсутні обставини, що свідчили б про суспільну небезпечність його особи; крім того, ОСОБА_1 хворіє, у зв'язку з чим потребує лікування, що є неможливим в умовах затримання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які апеляцію підтримали з викладених у ній мотивів, думку прокурора на заперечення доводів апеляції, пояснення слідчого, перевіривши доводи апеляцій за матеріалами справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

При розгляді подання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з'ясуванню підлягають обставини, з якими закон пов'язує можливість обрання цього запобіжного заходу (статті 148. 150, 155. 165-2 КПК України), а також умови, за яких продовження строку є можливим (ст. 156 КПК України).

Постанова судді про продовження строку тримання під вартою чи відмову в цьому повинна бути мотивована.

Продовжуючи щодо ОСОБА_1 строк тримання під вартою до трьох місяців, суд першої інстанції мотивував прийняте рішення тим. що у кримінальній справі слід провести ряд слідчих дій і строк досудового слідства продовжено до трьох місяців.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_1 під вартою не грунтується на матеріалах кримінальної справи.

Суд першої інстанції не навів переконливих мотивів прийнятого рішення та необхідності тримання ОСОБА_1 під вартою відповідно до ст. 148. 150. 165-2 КПК України, не мотивував чому немає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, не з'ясував наявність необхідних умов, за яких продовження строку є можливим.

В судовому засіданні слідчий необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1 мотивував відсутністю висновків призначених експертиз та потребою в допиті свідків з приводу причетності обвинуваченого ОСОБА_1 до скоєння іншого злочину.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що кримінальна справа щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186 КК України порушена 13 вересня 2010 року і обвинувачений знаходиться під вартою два місяці, протягом яких його було неодноразово допитано, проведені очні ставки та інші слідчі дії.

Достатніх даних, які свідчили б про неможливість виконання протягом двох місяців слідчих дій. спрямованих на закінчення досудового слідства, і наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_1 під вартою ні слідчим, ні прокурором суду не представлено і у матеріалах кримінальної справи такі дані відсутні.

Як вбачається з матеріалів подання. ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, однак він раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є особою молодого віку, навчається заочно у Харківській юридичній академії.

Та обставина, що обвинувачений можливо причетний до скоєння іншого злочину, а також відсутність у кримінальній справі висновків експертиз, не можуть бути безумовними підставами для тримання ОСОБА_1 під вартою.

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при відсутності обґрунтованої необхідності збереження відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, прийшов до передчасного і невмотивованого висновку про продовження строку тримання його під вартою до трьох місяців. У зв'язку з цим запобіжний захід щодо ОСОБА_1 підлягає зміні з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 362. 382 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_2задовольнити.

Постанову Старовижівського районного суду від 17 листопада 2010 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1 до трьох місяців, скасувати.

Змінити обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді взяття під варту на підписку про невиїзд.

Звільнити ОСОБА_1 з-під варти у залі судового засідання негайно.

Головуючий

Судді