№ провадження 1-кс/646/6036/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2015 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області юриста 1 класу ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001038 від 04.12.2015р. за ознаками ч.2 ст.146, ч.2 ст.343, ч.1 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні прокуратури Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження №0001038 від 04.12.2015 за ознаками ч.2 ст.146, ч.2 ст.343, ч.1 ст.345 КК України за фактом втручання в діяльність працівників слідчо-оперативної групи Генеральної прокуратури України під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 000228 від 22.01.2014р.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до прокуратури Харківської області 04.12.2015 близько 20.00 год. звернувся старший слідчий в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 щодо неправомірних дій Народного депутата України ОСОБА_6 , який, використовуючи своє становище, перешкоджав проведенню слідчих дій під час обшуку на виконання ухвали від 18.11.2015 слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження від 22.01.2014 за №000228 за адресою: м.Харків, вул.Очаківська, 42. Крім того, заявник повідомив, що НДУ ОСОБА_6 перешкоджав виконанню службових обов`язків працівниками правоохоронних органів, погрожував життю та здоров`ю, а також заблокував вихід учасникам слідчо-оперативної групи, у складі співробітників Генеральної прокуратури України, які брали участь в проведенні обшуку 04.12.2015р.

04.12.2015р. в ході проведеного огляду місця події встановлено, що вихід з домоволодіння по вул.Очаківська, 42, м.Харків, де знаходилися працівники ГПУ та СБУ, заблокований вантажними автомобілями «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , які стоять впритул до хвіртки та воріт, чим перешкоджають виходу працівників правоохоронних органів та виїзду їх автотранспорту. Одразу за вказаними вантажними автомобілями впритул на відстані близько 1 метра стояв автомобіль «Мерседес-Бенз» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 . За вказаним автомобілем впритул стояв автомобіль «Пежо 301» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 . Під час огляду водіїв, власників чи користувачів вказаних автомобілів не встановлено.

За інформацією УПД ГУ Національної поліції в Харківській області автомобіль «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_4 , належить ОСОБА_8 , прож. в АДРЕСА_1 .
Слідчий в клопотанні просив накласти арешт на автомобіль «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_4 , на підставі того, що при огляді місця події 04.12.2015р. було встановлено, що зазначений автомобіль використовувався як засіб і знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

При цьому слідчий просив дане клопотання розглядати за відсутності власника майна ОСОБА_8 , посилаючись на те, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, відтак клопотання розглядається слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться, що передбачено ч. 2 ст. 163 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши документи, додані до клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/ або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч.6. ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частина 2 ст.171 КПК України передбачає, що в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1)Підстави і мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2)Перелік і види майна, що належить арештувати;
3)Документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4)Розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 КПК України
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим не надано належних документів, підтверджуючих право власності на автомобіль, арешт на який необхідно накласти, не наведені конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження зазначеним автомобілем саме ОСОБА_8 , який, окрім того, в даному кримінальному провадженні не має процесуального статусу, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості прийняти об`єктивне рішення по клопотанню. Слідчим в клопотанні не доведено наявність ризиків - приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного автомобілю, отже - не обгрунтовані правові підстави накладення арешту майно.
Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень статті 107 КПК України не здійснювалось.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області юриста 1 класу ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001038 від 04.12.2015р. за ознаками ч.2 ст.146, ч.2 ст.343, ч.1 ст.345 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Слідчий суддя