Справа № 1-40/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2011 року Рівненський міський суд в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю прокурора Станкевича О.К.

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українеця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17 липня 2009 року в період часу з 08.45 по 09.00 годину, ОСОБА_2, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території виробничого підрозділу Рівнехліб, що в місті Рівне по вулиці Тувинських Добровольців,19 в кімнаті експедиції, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки Nokia 1650 з ідентифікуючим номером ІМЕІ: 91606, що належить відкритому акціонерному товариству КОНЦЕРН ХЛІБПРОМ, який в подальшому, точної дати та часу не встановлено з 21 по 26 липня 2009 року, в період часу 23.30 по 24.30 годині за винагороду у розмірі 100 гривень, збув ОСОБА_3, чим спричинив відкритому акціонерному товариству КОНЦЕРН ХЛІБПРОМматеріальної шкоди, згідно висновку товарознавчої експертизи № 751 від 09 вересня 2009 року на загальну суму 422 гривні 40 копійок.

Будучи допитаним в якості підсудного, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину за ч.1 ст. 185 КК України не визнав.

Суду показав, що 17 липня 2009 року, приблизно о 08.30 годин, він прийшов на роботу ВП Рівнехліб, що знаходиться за адресою: місто Рівне вулиця Тувинських Добровольців,19. Будучи поблизу гаражів, розмовляв з хлопцями, а згодом вони розїхалися по маршрутам доставляти хлібопродукцію. Після чого у нього почала боліти голова, тому пішов зробити собі каву у диспетчерській кімнаті в якій знаходилась диспетчер. Він зробив каву та вийшов на подвіря. Випивши каву зайшов у диспетчерську та поставив на місце чашку і пішов до матері. Через деякий час зателефонували йому з роботи та повідомили, щоб терміново прийшов.Коли прибув, то його начальник збуту, а ще пізніше директор ОСОБА_4 звинуватили у крадіжці мобільного телефону, який зник у диспетчерській кімнаті, де він пив каву. Проте він ніякого телефону не крав.

Показання підсудного ОСОБА_2, які він дав під час судового слідства, суд розцінює як позицію підсудного щодо реалізації ним права на захист, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Дані показання підсудного повністю спростовані в ході судового розгляду справи.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дав показання, що працює начальником охоронної фірми РРВ Ефорт. 17 липня 2009 року, будучи за місцем роботи по вулиці Тувинських Добровольців, 19 в місті Рівне на хлібзаводі №2, близько 10.00 години, директор ОСОБА_4 повідомив його, що зник мобільний телефон марки НОКІА 1650з абонентським номером 2 під час тимчасової відсутності диспетчера ОСОБА_6, яка з її слів вийшла з кабінету експедиції на 20 хвилин, а мобільний телефон залишила на столі. В даному кабінеті коли вона виходила, знаходився водій ОСОБА_2 Після повернення ОСОБА_6 в експедиційну кімнату водія ОСОБА_2 та мобільного телефону не було. Після чого, ним було проведено власну перевірку по даній події. Перевірено журнали заїзду та виїзду автотранспорту і встановлено, що з 08.00 по 09.00 годину автомобілі з хлібзаводу не виїздили та не заїздили, оскільки в основному режим виїзду з території відбувається 03.00 по 07 годину. Крім того, опитавши працівника ОСОБА_6, зясував, що та підозрює у крадіжці телефона водія ОСОБА_2 Зіставивши факти, зясував, що Мартинюк дійсно в даній кімнаті перебував сам, і ОСОБА_6 повертаючись до кімнати експедиторської бачила, як той швидко виходив з її слів, нікого там більше не було. Мобільний телефон не могли довго знайти, оскільки він був відключений від мережі. Крім того, суду показав, що коли він проводив 17 липня 2009 року обхід о 08 годині 10 хвилин ОСОБА_3 вже не було на роботі, в подальшому, в результаті проведеної ним перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 територію хлібзаводу покинула о 08 годині 10 хвилин.

Показання свідка ОСОБА_7 є послідовними і повністю узгоджуються із фактичними даними, отриманими в ході досудового та судового слідства.

Показання свідка ОСОБА_7 повністю узгоджуються з показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_6, яка суду показала, що вона працює комірником-диспечером на ВП Рівнехліб. 16 липня 2009 року з 18.00 години по 18.00 години 17 липня 2009 року заступила на добове чергування диспетчером. В її розпорядженні для виконання обовязків був службовий мобільний телефон марки НОКІА 1650з абонентським номером 2, який слугував для прийому заявок від клієнтів та вирішення службових питань. 17 липня 2009 року, приблизно о 08.45 годині, в диспетчерську зайшов ОСОБА_8, який повинен був поїхати за хлібопродукцією в місто Львів. Телефон мобільний знаходився на робочому столі біля компютера з виглядом на склад. Коли Мартинюк був у диспетчерській, інших осіб там не було. ОСОБА_8 захотів зробити каву, і взяв чайника в диспетчерській. Пив чай, а вона в цей час пішла до холодильника, для сніданку. Холодильник знаходився на складі, який поряд з диспетчерською, на відстані приблизно 10-15 кроків. Поснідавши, приблизно за 20 хвилин, вона поверталася на робоче місце. Побачила, як ОСОБА_2 вийшов з диспетчерської експедиції до прохідної. Після цього, будучи на робочому місці, помітила, що мобільний телефон відсутній, а інших осіб, окрім ОСОБА_2 в кімнаті диспетчерської експедиції не бачила. Вона тоді з особистого телефону почала набирати на абонентський номер службового телефону НОКІА 1650, проте той вже був відключений від мережі. Тому вона відразу повідомила про зникнення телефону директору ОСОБА_4

За таких підстав, суд приходить до висновку, що показання свідка ОСОБА_6Є.в частині, що телефон в період часу до 08 години 45 хвилин був в диспетчерській кімнаті є правдивими, оскільки згідно оглянутого в судовому засіданні списку викликів клієнта Концерн Хлібпром о 08 годині 38 хвилин було здійснено вихідний телефонний дзвінок, вони є послідовними і повністю узгоджуються з іншими фактичними даними, отриманими в ході судового слідства, а тому суд оцінює їх як достовірні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 покинула територію хлібзаводу о 08 годині 10 хвилин, телефоном користувалась ОСОБА_9 о 08 годині 38 хвилин, і сукупність вказаних непрямих доказів вказує на те, що ОСОБА_3 не могла заволодіти вказаним телефоном, а тому доводи підсудного ОСОБА_2 в цій частині спростовані.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду дав показання, що він працює комірником ВП Рівнехліб, що знаходиться в місті Рівне по вулиці Тувинських Добровольців,19. Він працював з 19.00 години 16 липня 2009 року до 19.00 годин 17 липня 2009 року на території ВП Рівнехліб. Зранку 17.07.2009 року, приблизно о 08.00 по 08.10 годину, охоронець ОСОБА_3 пішла додому. В диспетчерській, тобто експедиційній кімнаті, знаходилась ОСОБА_6. Приблизно о 08.30-08.40 годин ОСОБА_2 мав їхати у Львів та зайшов у кімнату диспетчера, де знаходилася ОСОБА_6 Він бачив, як ОСОБА_6 вийшла з кімнати диспетчера до нього, щоб порахувати продукцію, а тим часом ОСОБА_2, попивши каву, вийшов на місце завантаження продукції, а після того зайшов в кімнату диспетчера. В тій кімнаті більше нікого не було. А моменту, коли Мартинюк виходив, не бачив. ОСОБА_6 тоді заходила до холодильника взяти поїсти. Через 10-15 хвилин вона сказала, що зник мобільний телефон марки НОКІА 1650з абонентським номером 2. ОСОБА_6 при ньому зателефонувала на номер зниклого телефону, проте той був вимкнений. Він відразу подумав, що його вкрав ОСОБА_2, бо був у кімнаті диспетчерській, інші туди не заходили, крім цього він зразу в робочий час зник з території заводу, мотивуючи що пішов по якийсь лист. Також, йому ОСОБА_6 сказала, що коли йшла від холодильника, то бачила, як ОСОБА_2 виходив з експедиційної (диспечерської) кімнати, та швидко зник. У вчиненні даного злочину він підозрює ОСОБА_2

Таким чином, свідок ОСОБА_10 підтвердив ту обставину, що Щиглев ська О.М. покинула територію заводу о 08 годині 10 хвилин, а в диспетчерській кімнаті нікого, крім ОСОБА_2 на момент зникнення телефону не було, і ніхто туди не заходив.

Такі показання свідка ОСОБА_10 повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а тому суд оцінює їх як достовірні.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 суду показав, що приблизно з 21 по 27 липня 2009 року дружина принесла з роботи мобільний телефон марки НОКІА та повідомила, що придбала його за 100 гривень, йому для користування. Він ним користувався до 11 серпня 2009 року. Працівник міліції йому та дружині повідомив, що даний телефон викрадено з території хлібзаводу №2 17 липня 2009 року в період часу з 08.45 по 09.00 годину. Йому дружина сказала, що коли придбала телефон, то подумати не могла, що він викрадений, адже казала, що придбала у працівника ВП Рівнехліб. Крім того, 17 липня 2009 року він був за місцем проживання. Приблизно за 5-10 хвилин до 09.00 години зустрічав дружину з маршрутного таксі Рівне-Корнин, бо та поверталася з роботи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду дала показання, що

вона працювала охоронцем від фірми Ефорт на ВП Рівнехліб. Приблизно з 21 по 26 липня 2009 року будучи за місцем роботи, а саме на КПП по вулиці Тувинських Добровольців, 19 в місті Рівне на хлібзаводі №2 у нічний час, приблизно з 23.30 по 24.30 годині на її пост, підійшов водій автомобіля хлібзаводу ОСОБА_2, та запропонував мобільний телефон марки НОКІА за 100 гривень, мотивуючи тим, що потрібні терміново гроші. Вона взяла даний мобільний телефон, після огляду якого погодилася на його пропозицію, оскільки її чоловіку потрібен був мобільний телефон. 11 серпня 2009 року до неї додому приїхав працівник міліції ОСОБА_12, та запропонував видати мобільний телефон марки НОКІА 1650 з відповідним номером, тобто ІМЕІ, який співпав з тим телефоном, придбаним нею з 21 по 26 липня 2009 року на території хлібзаводу №2 у водія ОСОБА_2 Вона його добровільно видала працівнику міліції, про що той склав протокол огляду та добровільної видачі. Працівник міліції їй повідомив, що даний телефон викрадено з території хлібзаводу №2 17 липня 2009 року в період часу з 08.45 по 09.00 годину. Крім того, показала, що 17 липня 2009 року, вона покинула територію хлібзаводу № 2 о 08 годині 10 хвилин, оскільки поспішала на маршрутку, а о 08 годині 50 хвилин її зустрів чоловік ОСОБА_11

Таким чином, показання свідка ОСОБА_3 .спростовують твердження підсудного ОСОБА_2 про те, що він телефону ОСОБА_3 не продавав. Суд оцінює показання свідка ОСОБА_3, як достовірні та правдиві, оскільки її показання повністю підтверджені показаннями інших свідків, а саме свідки ОСОБА_7, ОСОБА_10 Р та ОСОБА_6 ствердили, що 17 липня 2009 року ОСОБА_3 покинула територію хлібзаводу о 08 годині 10 хвилин. А свідок ОСОБА_11 підтвердив ту обставину, що його дружина ОСОБА_3 придбала даний телефон в період часу з 21 липня по 26 липня 2009 року.

Показання свідка ОСОБА_3 повністю узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами у справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що до вересня 2009 року працював охоронником у фірмі Ефортпо охороні хлібокомбінату №2 міста Рівне, що по вул. Тувинських Добровольців, 19. 17 липня 2009 року, згідно затвердженого графіка, приблизно о 07 год. 50 хв., прийшов на добове чергування на прохідній хлібокомбінату №2. Охоронник ОСОБА_3 тоді закінчувала своє чергування в експедиції біля цеху. Бачив ОСОБА_3, коли та через прохідну йшла додому. Це було приблизно о 08 годині 10 хвилин.

Дані показання свідка ОСОБА_13 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_3 щодо часу залишення території хлібокомбінату, а саме, що територію вона покинула о 08 годині 10 хвилин і більше не поверталась.

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу допиту свідка ОСОБА_14 вбачається, що 17 липня 2009 року, в період часу з 08.00 по 09.00 годину з приміщення кабінету експедиції в місті Рівне по вулиці Тувинських Добровольців,19 території ВП Рівнехлібзник мобільний телефон марки НОКІА 1650Він власними силами встановив, що до крадіжки телефона причетний водій ОСОБА_2, тому лише 11 серпня 2009 року звернувся до працівників міліції за допомогою ( а.с. 57,58)

Такі показання свідка ОСОБА_14 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 щодо обставин, часу, місця зникнення мобільного телефону, а тому суд оцінює їх як достовірні та правдиві.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_15 суду дала показання та підтвердила, що 16.07.2010 року, о 21.00 годині згідно графіка в кімнаті експедиції чергувала ОСОБА_3, яка мала закінчити чергування о 09.00 годині 17.07.2010 року, яку ніхто не змінював, так як охоронники там чергують лише у нічний час. 17.07.2009 року, в період часу приблизно о 09.00 години до 10.00 години, точного часу не памятає, диспетчер ОСОБА_6 попросила її підійти в приміщення експедиції. Коли прийшла туди, ОСОБА_6 стояла з комірником ОСОБА_10 Сказали, що виходили хвилин на 5-7 з диспетчерської до холодильника, що на відстані приблизно метрів за 10-15., щоб взяти собі їжу. В той час у приміщенні диспетчерської був водій ОСОБА_2, який пив чай. Повернувшись туди, виявили зникнення мобільного телефона Нокіяі ОСОБА_2 в диспетчерській вже не було. Сказали, що, крім ОСОБА_2, в диспетчерській інших осіб не було і туди ніхто не заходив

Показання свідка ОСОБА_15 взаємоузгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_6, щодо часу зникнення мобільного телефону та того, що саме ОСОБА_2 був в приміщенні диспетчерської у вказаний час і інші особи туди не заходили.

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу очної ставки між ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_3 від 12 вересня 2009 року вбачається, що ОСОБА_3 підтвердила факт купівлі мобільного телефону марки Нокіаза 100 гривень в ОСОБА_2, який було викрадено 17 липня 2009 року з території ВП Рівнехліб( а.с. 100-103)

За таких підстав, суд приходить до висновку, що показання свідка ОСОБА_3 дані нею під час досудового слідства та підтверджені під час судового розгляду узгоджуються між собою, є послідовними, вона їх не змінювала, а тому суд оцінює їх як правдиві та достовірні

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу очної ставки між свідком ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_3 від 21 вересня 2010 року вбачається, ОСОБА_3 підтвердила факт купівлі мобільного телефону марки Нокіаза 100 гривень у ОСОБА_2, вказавши, що не знала, що саме цей телефона було викрадено із ВП Рівнехліб. ОСОБА_5 дав показання, що ОСОБА_3, як своїй колишній підлеглій не вказував, якої саме моделі телефон було викрадено з території охоронюваного підприємства ( а.с. 213-214)

За таких підстав, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не могла знати, що телефон, який вона придбала у ОСОБА_2 є викраденим.

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки та обставин події від 07 вересня 2009 року свідок ОСОБА_6 показала та розповіла про обставини викрадення мобільного телефону марки Нокіа17 липня 2009 року з території ВП Рівнехлібта підтвердила, що лише ОСОБА_2 перебував в приміщенні диспетчерської в період часу з 08 години 45 хвилин по 09 годину, інші особи туди не заходили ( а.с.67-76)

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що в період часу з 08 годину 45 хвилин по 09 годину в приміщення диспетчерської ніхто, крім ОСОБА_2 не заходив

З оголошеного та оціненого протоколу відтворення обстановки та обставин події від 14 вересня 2009 року свідок ОСОБА_3 показала та розповіла про обставини придбання за 100 гривень у обвинуваченого ОСОБА_2 мобільного телефону марки Нокіа. Також зазначила, що точної дати придбання телефону не памятає, а вказує лише період з 21 липня по 27 липня 2009 року(а.с.81-83 )

Відповідно до оголошеного та оціненого графіку чергувань ОСОБА_3, вбачається, що остання чергувала з 22 на 23 та з 25 на 26 липня 2009 року ( а.с. 147), а відповідно до оголошеного та оціненого графіку роботи ОСОБА_2 вбачається, що останній також 22,23, 24 та 27 липня перебував на роботі ( а.с.35, 148), а відтак, доводи підсудного ОСОБА_2, що він був вихідний і не міг продати телефон ОСОБА_3 судом відхиляються, оскільки повністю спростовані в ході судового розгляду.

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу огляду вбачається, що 11 серпня 2009 року у ОСОБА_3 за місцем її проживання вилучено викрадений з території ВП Рівнехліб17 липня 2009 року мобільний телефон марки Нокіа, який в подальшому у відповідності до вимог кримінально- процесуального законодавства був оглянутий та прилучений в якості речових доказів ( а.с.27, 46-52)

Відповідно до оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу предявлення предмету для впізнання свідку ОСОБА_4 від 10 вересня 2009 року ОСОБА_4 впізнав викрадений з території ВП Рівнехліб17 липня 2009 року мобільний телефон марки Нокіаза ідентифікуючим номером (а.с. 53-55)

Судом приймаються до уваги вказані протоколи, оскільки є належними та допустимим доказами і оцінюється судом в сукупності з іншими дослідженими у справі доказами і дає можливість суду зробити обєктивний висновок щодо обставин ( а саме місця події, часу, предмету в) вчинення злочину

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні висновку товарознавчої експертизи №751 від 09 вересня 2009 року залишкова вартість мобільного телефону марки Нокіа 1650, викраденого з території ВП Рівнехліб17.07.2009 року і вилученого у ОСОБА_3, на момент проведення експертизи складає 422 гривні 40 копійок.

Відповідно до оголошеної та оціненої в судовому засіданні довідки з ЗАТ ОСОБА_16ЕС.,ЕМ, наданої на запит суду вбачається, що з викраденого мобільного телефону останній вихідний дзвінок був здійснений о 08 годині 38 хвилин, що підтверджено в судовому засіданні свідком ОСОБА_9, яка не заперечила, що в цей час телефонувала, відтак суд відхиляє доводи ОСОБА_2, що даний телефон могла взяти ОСОБА_3 оскільки в судовому засіданні свідки ствердили, що територію хлібокомбінату остання покинула о 08 годині 10 хвилин і більше не поверталась ( а.с. 159)

В п.19 ч.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996р. " Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя " зазначається, що згідно ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально - процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Так, в судовому засіданні не здобуто жодних даних, що докази були отримані незаконним шляхом чи з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, чи не уповноваженою на це особою, чи з іншими порушеннями, передбаченими процесуальним законом.

Аналізуючи вказані вище докази в їх сукупності, судом встановлено, що мобільний телефон викрадено в період часу з 08.45 по 09.00 годину, а на місці таємного викрадення мобільного телефону свідки бачили саме ОСОБА_2, який в подальшому збув ОСОБА_3 в період часу з 21 по 26 липня 2009 року з 23.30 по 24.30 годину, що підтверджується графіком чергувань підсудного. Крім того, в ході судового слідства встановлено, що свідок ОСОБА_3 17 липня 2009 року покинула робоче місце до закінчення зміни, о 08.10 годині, що підтверджено показаннями свідків, тобто, вона фізично не могла бути на місці вчинення злочину саме в період часу з 08.45 по 09.00 годину.

Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка)

Визначаючи вид та міру покарання підсудного, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, обставини та наслідки його вчинення, особу підсудного, дані, що їх характеризують.

До обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_2 суд відносить те, що він раніше не судимий( а.с. 113 ), а також те, що він має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

Як особа ОСОБА_2 характеризується за місцем роботи посередньо ( а.с.118), за місцем проживання з позитивної сторони ( а.с. 119) на обліку у лікаря нарколога та лікаря- психіатра не перебуває ( а.с. 115, 117), проживає разом з дружиною та чотирма неповнолітніми дітьми.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2 в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищевикладені обставини, при призначенні ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст. 185 КК України, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення підсудних та попередження нових їх злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку про можливість виправлення підсудного ОСОБА_2 без відбування покарання та застосування до нього звільнення від відбування покарання.

За ст. 91 КПК України судовими витратами є витрати, зроблені при провадженні справи органом дізнання, органом досудового слідства та судом. Стягнення безпосередньо із засудженого коштів на користь експертної установи законодавством не передбачене і є недопустимим. Порядок фінансування експертних установ встановлений ст.15 Закону України „Про судову експертизу. У випадку витрат органу досудового слідства чи суду на проведення експертиз, коли експертиза проведена на договірних засадах, ці витрати стягуються на користь державного бюджету.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні підстави та обґрунтування для стягнення з засудженого судових витрат за проведення експертизи.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази у справі : мобільний телефон марки „ Нокіа 1650 у відповідності до ст. 81 КПК України підлягає поверненню законному володільцю ВП Рівнехліб

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обовязки на період іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично зявлятись на реєстрацію в орган кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід до набрання чинності вироком ОСОБА_2 залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки „ Нокіа 1650, який переданий на зберігання ОСОБА_4 повернути ВП Рівнехліб

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15- ти діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина