КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/643/15-к
Провадження № 1-кп/391/79/15

У Х В А Л А

16.12.2015 р. селище Компаніївка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка, Компаніївського району, Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого в с. Першотравенка Компаніївського району Кіровоградської області та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше_судимого_21.07.2015 Компаніївським районним судом Кіровоградської області за вчинення суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного психіатричного лікування в примусовому порядку за місцем проживання,
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
В середині січня 2015 року між 19:00 та 20:00 год., ОСОБА_4 , який знаходився в середині будинку домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1 , викрав майно, яке знаходилося в одній з кімнат вказаного будинку та належить ОСОБА_7 , а саме: три побутові балони місткістю 50л для зберігання та використання газу «Пропан», один алюмінієвий казан місткістю 7л, один алюмінієвий казан місткістю 5л, електродвигун потужністю 4кВт.
Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 1754 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що в січні 2015 р. близько 20:00 годині викрав три побутові балони для зберігання та використання газу «Пропан», один алюмінієвий казан місткістю 7л, один алюмінієвий казан місткістю 5л електродвигун потужністю 4 кВт,які в подальшому передав ОСОБА_8 для продажу. Метою таких дій було заробити кошти. Зазначив, що не усвідомлював протиправність своїх дій, проте розраховував на те, що не буде ніким помічений. У вчиненому щиро розкаявся. Обіцяв суду таких дій більше не скоювати.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд провадження без його присутності.
Свідок ОСОБА_9 , який показав, що в кінці січня 2015 року перебував у співмешканки ОСОБА_10 , яка проживає по АДРЕСА_2 , по сусідству у будинку, що належав АДРЕСА_3 , проживав ОСОБА_11 до якого він пішов з пляшкою горілки. В будинку також перебував ОСОБА_4 разом вони розпивали горілку та грали у карти, покинув будинок близько дев`ятої години, прийшовши до домоволодіння співмешканки ОСОБА_10 приблизно о 21:00 годині та побачив, як ОСОБА_12 збирається їхати. На запитання коди, ОСОБА_13 повідомив, що їде до Компаніївки здавати металолом, та він йому в автомобіль положив свій порожній газовий балон, також у машині бачив газові балони, які, як пояснив ОСОБА_14 , він купив у ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_10 показала, що кінці січня 2015 року до її домоволодіння близько 19:00 години за адресою АДРЕСА_2 прийшов місцевий житель ОСОБА_16 та запропонував її сину ОСОБА_8 придбати металобрухт та газові балони, які йому дозволив продати власник ОСОБА_17 та ОСОБА_11 син погодився та ОСОБА_18 приніс брухт та газові балони у домоволодіння поряд з нашим будинком яке ми придбали та мій син відвіз їх до смт.Компаніївка та здав на металобрухт.
Свідок ОСОБА_8 показав, що в кінці січня 2015 року він рухаючись з смт Компаніївка на автомобілі зустрів місцевого жителя ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які йшли з с. Лозуватка до с. Вишнівка Компаніївського району, зупинившись запропонував підвести, ОСОБА_21 відмовився а ОСОБА_22 поїхав. Коли підвозив то запитав у ОСОБА_22 чи є у нього щось продати на, що ОСОБА_16 повідомив, що у нього є металобрухт. Приїхавши до свого домоволодіння по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_23 пішов до будинку сусіда по АДРЕСА_3 який належав ОСОБА_24 та в будинку проживав ОСОБА_25 . ОСОБА_23 повідомив, що принесе брухт, коли будить спати ОСОБА_25 . Через пів години ОСОБА_22 приніс брухт в мішках та через п`ять хвилин ОСОБА_23 приніс три газові балони. Потім ОСОБА_23 запропонував йому придбати електродвигун та він погодився. ОСОБА_23 приніс електродвигун, який важив приблизно 30кг. Взявши ці речі він повідомив, що кошти віддасть ввечері, коли реалізує металобрухт. Металобрухт у мішках ОСОБА_23 погрузив в машину, а балони допоміг грузити ОСОБА_9 , сівши у автомобіль відвіз до смт Компаніївка та здав ОСОБА_26 . Що це був крадений металобрухт він не знав а думав, що ОСОБА_23 його взяв з дозволу ОСОБА_27 у якого останнім часом проживав.
Свідок ОСОБА_20 показав, що проживає у домоволодінні ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 . В середині січня 2015 року він з с. Лозуватка до с. Вишнівка Компаніївського району разом з ОСОБА_28 , в селі купували горілку, по дорозі їхав ОСОБА_14 , який запропонував підвести, ОСОБА_21 відмовився а ОСОБА_22 поїхав. Прийшовши до домоволодіння він побачив, що стоїть ОСОБА_23 у подвір`ї, хотів відчинити двері, але замок був зірваний зайшовши у будинок побачив ОСОБА_29 , який тримав електродвигун. Попросив положити двигун на місце та пішов з ним у іншу кімнату пити горілку та грати в карти. Почувши як лає собака вийшов та побачив як ОСОБА_14 несе з сараю газові балони. Сказав щоб він поставив балони на місце та пішов у хату пити горілку та грати в карти. Наступного ранку, коли прокинувся у будинку нікого не було. Хотів зварити собі вермішель та виявив відсутність алюмінієвих каструль та миски. Пізніше виявив відсутність у кімнаті електричного двигуна, трьох газових балонів та трьох мішків з металобрухтом. Мав підозри, що це зробив громадянин ОСОБА_14 , який проживав по сусідству. Ніяких грошей від останнього за газові балони він не отримував.
Свідок ОСОБА_30 показав, що зимою 2015 року у вечірній час до нього приїхав ОСОБА_14 та привіз три газові балони та електродвигун. На запитання хто власник даних речей ОСОБА_14 повідомив, що це його речі. Балони та двигун ОСОБА_14 вигрузив з машини та з ним розрахувався. Пізніше ніхто його не запитував про електродвигун.
Вчинення ОСОБА_4 вказаного суспільно-небезпечного діяння також підтверджується сукупністю зібраних письмових доказів, а саме:
- протоколом огляду місця події від 11.03.2015 року під час якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 та зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення;
- висновком судової товарознавчої експертизи № 868 від 29.05.2015 року про ринкову вартість побутових балонів та алюмінієвих казанів;
- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього за участю ОСОБА_4 від 05.06.2015 р., в ході якого останній детально розповів про обставини викрадення металобрухту з домоволодіння ОСОБА_7 ;
- висновком судової товарознавчої експертизи № 1096 від 19.06.2015 року про ринкову вартість електродвигуна.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив діяння, що підпадає під ознаки діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 391 від 31.07.2015 року ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки, є неосудним, підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України, потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити.
Потерпілий просив до медичного закладу ОСОБА_4 не направляти, сказав що вони примирились.
Законний представник ОСОБА_5 , вважає примусового лікування ОСОБА_4 недоцільним. Просила примусові заходи медичного характеру не застосовувати, а обмежитись наданням амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.
Захисник адвокат ОСОБА_6 також заперечував щодо примусового лікування ОСОБА_4 , вважає його недоцільним та просив обмежитись наданням амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України в стані неосудності.
Відповідно до ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Частиною 2 статті 94 КК України визначено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_4 протиправного суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням того, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у стані неосудності, приймаючи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи № 391 від 31.07.2015 року, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 292, 503, 511 КПК України, ч.2 ст. 19, ст.ст. 93, 94 КК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Суддя ОСОБА_1