УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого управління поліції у Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Запоріжжя, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого, в рамках кримінального праводження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017913 від 26.11.2015 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :
Слідчий управління поліції у Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 за згодою прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою по відношенню до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 3 місяців.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити та мотивував його тим, що вина підозрюваного в інкримінованому йому правопорушенні повністю доведена зібраними по кримінальному провадженню доказами, вчинив злочини у сфері наркотичних засобів, офіційно ніде не працює, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового слідства, а також продовжувати вчинювати кримінальні правопорушення, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам. Крім того, на даний час, неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки необхідно проведення певних слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок хімічної експертизи, провести процедуру відкриття матеріалів кримінального провадження (відповідно до ст.290 КПК України), скласти обвинувальний акт, реєстр, який слід вручити підозрюваному та, при необхідності виконати інші слідчі дії.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Захисник та підозрюваний, кожен окремо, просили суд відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України виходячи з того, що 06.11.2015 у ранковий час доби перебував в квартирі АДРЕСА_3 , де маючи на меті незаконне придбання з метою збуту наркотичного засобу метадону, отримав безоплатно від невстановленої досудовим розслідуванням особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, наркотичний засіб метадон, тим самим незаконно придбав його. Після цього ОСОБА_7 помістив до тумби в кімнаті де мешкає, тобто в квартирі АДРЕСА_3 наркотичний засіб метадон, тим самим почав незаконно зберігати наркотичний засіб метадон з метою подальшого збуту. 26.11.2015 близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_7 , вийшов з місця проживання, тримаючи при собі 34 (тридцять чотири) поліетиленових згортків з наркотичним засобом метадон, та направився в бік Харківського Шосе в м. Києві, з метою обрання місць для розміщення наркотичного засобу метадону для подальшого його збуту. Так, 26.11.2015 близько 14 години 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 12 працівниками поліції Дніпровського управління поліції ГУ НП в м. Києві був зупинений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при перевірці документів на запитання працівників поліції щодо незаконного зберігання при собі заборонених засобів та речовин, повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб метадон з метою збуту. В цей же день, в період часу з 14 години 20 хвилин до 14 години 40 хвилин, під час проведення огляду місця події, співробітниками міліції, у присутності двох понятих, в лівій кишені куртки ОСОБА_7 було виявлено та в подальшому вилучено 1 (один) згорток, в середині якого містився наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, та в правому рукаві куртки ОСОБА_7 було виявлено та в подальшому вилучено сірниковий короб з поліетиленовими згортками, в середині яких містився наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, загальною масою 1,554 г, які ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою збуту. Згідно висновку експерта № 192х від 27.11.2015 року в наданій на дослідження кристалоподібній речовині виявлено наркотичний засіб метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), який згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1298 від 2 грудня 2009 року), «Список № 1 наркотичних засобів, обіг якого обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом.

За вказаним фактом 26.11.2015 року відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0017913.

27.11.2015 року підозрюваного затримано у порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 26.11.2015 року о 14 год. 20 хв).

27.11.2015 року підозрюваного повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

28.11.2015 року слідчим суддею Дніпровського районного суду підозрюваному було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у сумі 36 540 гривень.

В подальшому керівником Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 досудове слідство по цьому кримінальному провадженню було продовжено до трьох місяців.

Зокрема, як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інший злочин, у зв`язку з чим продовження такого роду заходу забезпечення кримінального провадження дасть змогу здійснити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.

З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Крім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, зокрема: отримати висновок експертизи, провести процедуру відкриття матеріалів кримінального провадження (відповідно до ст.290 КПК України), скласти обвинувальний акт.
Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.

При цьому, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цими злочинами, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні зметою дотримання ісператвиних завдань КПК України визначених ст. 2 цього Кодексу.

Разом з тим, в даному судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належним та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа підозрюваного перестала бути суспільно небезпечною; належного обґрунтування про можливість запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, беззаперечних відомостей, що особа підозрюваного, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію; порушення вимог ч. 3 ст. 17 КПК України; даних, які б свідчили про недоведеність стороною обвинувачення обставини визначених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 та ст. 199 КПК України.

Тобто, викладені стороною захисту доводи у даному судовому засіданні за своєю суттю являються в цій частині сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

В свою чергу, мотиви наведені стороною обвинувачення дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне праовопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та про неможливість їх уникнення шляхом застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що вчинені підозрюваним кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі: вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; відсутністю постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей, клопотання слідчого задовольнити та роз`яснити підозрюваному його право в силу положень ч. 7 ст. 182 КПК України, яка передбачає, що у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у сумі 36 540 гривень.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 3 місяців, а саме по 18 лютого 2016 року включно та тримати під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України.

Розяснити сторонам кримінального провадження, що:

· підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у сумі 36 540 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (одержувач Дніпровський районний суд м. Києва, , банк одержувач ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, розрахунковий рахунок - № 3058);

· у разі внесення застави на підозрюваного та застоводавця покладаються права та обов`язки визначені в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 2 місяці з дня внесення застави;

· з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 15 год. 30 хв. 22.01.2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1