АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000238 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , а також прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду міста Чернівців від 24 грудня 2015 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, непрацюючий, раніше несудимий, засуджений за ч.2 ст.286 КК України на п`ять років позбавлення волі, та на ухвалу цього ж суду від 24 грудня 2015 року, якою виправлено описку в вищезазначеному вироку суду та вказано, що « ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки»,
в с т а н о в и л а :
Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Першотравневого районного суду міста Чернівців від 24 грудня 2015 року, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі ст.84 КК України за станом здоров`я. Вказує на те, що ДТП сталося не з його вини, однак суд не взяв до уваги його показання та показання свідків, які його виправдовують, не задовольнив його клопотання, зокрема, про проведення ряду експертиз, а врахував тільки докази, які мають обвинувальний характер. Вказує на те, що суд безпідставно визнав
Кримін.пров. № 11-кп/794/59/16 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Категорія: ст.286 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1

обставиною, яка обтяжує покарання, скоєння злочину у стані сп`яніння та просить врахувати, що він співпрацював зі слідством, не порушував домашнього арешту і його стан здоров`я, який постійно погіршується.
Адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Першотравневого районного суду міста Чернівців від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового слідства, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд. Вважає, що з матеріалів кримінального провадження, зокрема з показань свідків та висновків проведених експертиз, вбачається, що суб`єктом скоєного злочину є інша особа, а не ОСОБА_6 . Вказує на те, що суд безпідставно відмовив стороні захисту у проведенні повторної судово-медичної та судово-автотехнічної експертизи та криміналістичної експертизи волокон і волокнистих матеріалів, однак взяв до уваги судово-медичні висновки №378 стац. та №276 екс, які, на його думку, є сфабриковані. Вважає, що безпідставне відхилення судом клопотань про допит свідків та проведення різних експертиз призвели до порушення законних інтересів учасників кримінального провадження, позбавили їх доказової бази та перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Крім цього, просить змінити обвинуваченому ОСОБА_6 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у зв`язку із отриманням ним тяжких тілесних ушкоджень в результаті ДТП і подальшого захворювання.
Адвокат ОСОБА_9 в апеляційній скарзі з аналогічних підстав також просить скасувати вирок Першотравневого районного суду міста Чернівців від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 , тобто через неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та направити справу на новий судовий розгляд і змінити його підзахисному ОСОБА_6 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з огляду на його поведінку з моменту винесення підозри до взяття під варту та стан його здоров`я. Крім цього вважає, що проведення судового засідання без присутності потерпілих, належним чином не повідомлених про час і місце наступного судового засідання, є також підставою для скасування вироку суду.
Адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в апеляційних скаргах також просять скасувати ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівців від 24 грудня 2015 року про виправлення описки у вироку цього суду від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 та направити дане кримінальне провадження на новий розгляд або ж постановити нову ухвалу. Посилаються на те, що не призначення вироком додаткового покарання обвинуваченому не є опискою, що може вирішуватися на підставі ст.379 КПК України.
Прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Першотравневого районного суду міста Чернівців від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 у зв`язку з неправильним

застосуванням закону України по кримінальну відповідальність та незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, призначивши йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. У доповненні до апеляційної скарги прокурор зазначає, що районний суд виправивши окремим судовим рішенням (ухвалою) описку у вироку відносно ОСОБА_6 , фактично змінив суть вироку суду, чим грубо порушив вимоги кримінального процесуального закону, погіршивши становище обвинуваченого.
Як вбачається зі змісту вироку, районним судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 31 березня 2014 року приблизно о 02 годині 50 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi-Galant» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в салоні якого перебували пасажири ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , рухаючи по вулиці Винниченка міста Чернівців в напрямку вулиці Руської, перевищив дозволену в населеному пункті швидкість руху, не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримався п.п. 1.5, 2.3(б), 2.9(а), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, у результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху та за межі проїзної частини дороги та наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП пасажирка автомобіля ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у виді відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа з забоєм речовини головного мозку, від якого настала її смерть.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підтримали доводи поданих апеляційних скарг та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та доповнення до неї і вважав, що апеляційні скарги обвинуваченого та адвокатів є необґрунтованими, потерпілу ОСОБА_7 , яка вважала, що вирок районного суду слід скасувати та повернути провадження на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а вирок та ухвала суду першої інстанції підлягають скасуванню з направленням провадження на новий розгляд.
Згідно вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України мотивувальна частина вироку суду повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. Статтею 370 КПК України передбаченого, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є таке рішення, яке ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Як вбачається зі змісту оскарженого вироку, ухваленого судом стосовно ОСОБА_6 , судом не сформульовано обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, не зазначено, що саме встановлено судом першої інстанції (вчинив чи не вчинив обвинувачений інкриміноване йому кримінальне правопорушення), що фактично не може бути підставою для визнання його винуватим (чи невинуватим) та призначення йому покарання.
Розгляд кримінального провадження, яке надійшло з обвинувальним актом, є компетенцією суду першої інстанції (розділ 1Y КПК України). Апеляційне провадження це стадія кримінального процесу, в якій суд інстанції вищого рівня на підставі апеляційної скарги перевіряє законність і обґрунтованість вироків, ухвал суду першої інстанції, що не набрали законної сили. Процесуальний порядок апеляційного провадження відрізняється від провадження в місцевих судах тим, що воно не повторює порядку розгляду справи судом першої інстанції (судове слідство при розгляді апеляційної скарги проводиться лише у випадках, коли апеляційний суд визнає необхідним його проведення), не підміняє суд першої інстанції, і порядок судочинства з точки зору перевірки законності зібраних доказів по справі, перевірки повноти проведеного досудового і судового слідства тощо, дозволяє апеляційному суду в стислі строки перевірити кримінальну справу та виправити можливі порушення кримінального і кримінального процесуального закону, допущені судами першої інстанції.

Судова колегія вважає, що районний суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ст.412 КПК України), та є підставою для скасування вироку суду та направлення провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
При новому судовому розгляді суду слід повно та об`єктивно дослідити всі подані сторонами кримінального провадження докази, дослідити та врахувати обставини та докази, на які посилаються обвинувачений та адвокати ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в апеляційних скаргах, надати всім дослідженим доказам вмотивовану оцінку та постановити законне і обґрунтоване судове рішення.
Згідно ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою виправити допущені в ухваленому ним судовому рішенні описки або очевидні арифметичні помилки. Однак, при цьому суд не вправі змінювати зміст судового рішення та будь-яким чином зачіпати суть судового рішення. Описки це неправильне написання слів, що може мати істотне значення у певному конкретному судовому рішенні (прізвище, ім`я, адреса, дата, строки).
Як вбачається зі змісту оскарженої апелянтами ухвали районного суду від 24 грудня 2015 року, суд фактично не виправляв описку, а вніс до ухваленого ним раніше вироку стосовно ОСОБА_6 зміни, призначивши таким чином обвинуваченому додаткове покарання, що не відповідає вимогам чинного КПК України і тому зазначена ухвала суду як незаконна підлягає скасуванню.
Судова колегія також вважає, що підлягає до задоволення клопотання апелянтів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну ОСОБА_6
запобіжного заходу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 районним судом обраний у вироку від 24 грудня 2014 року, він взятий під варту у залі суду. Однак, рішення суду про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою нічим не мотивоване, так само як і не зазначено строк дії обраного запобіжного заходу. Судова колегія вважає, що рішення суду про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу ухвалене всупереч вимогам ст.ст.194, 196, 197 КПК України, тому є незаконним та підлягає скасуванню.
Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту на період з 23 вересня до 23 листопада 2014 року, відомості про продовження цього запобіжного заходу у матеріалах провадження відсутні, а також відсутні відомості про обрання обвинуваченому після надходження обвинувального акту до Першотравневого районного суду міста Чернівців (21 квітня 2015 року) будь-якого іншого запобіжного заходу. Упродовж часу розгляду провадження районним судом до ухвалення вироку питання про обрання стосовно ОСОБА_6 будь-якого запобіжного заходу не ініціювалось та не вирішувалось.
На даний час апеляційному суду не надано відомостей про існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які б давали достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого чи свідків тощо.
Згідно вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд вправі змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого лише за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, при цьому таке клопотання вирішується у порядку та з дотриманням вимог, передбачених главою 18 КПК України (клопотання з посиланням на ризики, зазначені у ст.177 КПК України, та рішення з наведенням мотивів існування таких ризиків та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів з посиланням на докази).
Враховуючи вищенаведене, судова колегія не вбачає підстав для обрання стосовно ОСОБА_6 будь-якого запобіжного заходу, оскільки клопотання захисту про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту нічим не мотивоване.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 418 КПК України, судова колегія,
у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , а також прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Першотравневого районного суду міста Чернівців від 24 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.
Ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівців від 24 грудня 2015 року про виправлення описки у вироку цього ж суду від 24 грудня 2015 року скасувати.
Скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 та звільнити його з-під варти у залі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до суду касаційної інстанції, яким є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3