Справа № 698/584/15-к
Провадження № 1-кп/698/98/15
20 липня 2015 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю: прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду справу про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , уродженки с. Гончариха Катеринопільського району Черкаської області, зареєстрованої та фактично проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, пенсіонерки, вдови, раніше не судимої, -
06 травня 2015 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
ОСОБА_7 , скоїла суспільно - небезпечне діяння (злочин), передбачений ч. 1 ст. 121 КК України при наступних обставинах:
ОСОБА_7 , 28.03.2015 року близько 07 години 00 хвилин в с. Шостаково Катеринопільського району Черкаської області, перебуваючи в приміщенні літньої кухні домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , умисно на грунті особистих неприязних відносин, а саме в ході раптово виниклої словесної сутички, яка виникла між нею та її донькою громадянкою ОСОБА_6 , взявши зі столу кухонного ножа і тримаючи його правою рукою підійшла до останньої та заподіяла їй один удар ножем по тулубу в область живота чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани живота з пошкодженням сальника.
Згідно висновку експерта № 60 від 06.05.2015 року вказані тілесні ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності в момент спричинення.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_7 , примусові заходи медичного характеру - госпіталізацію у психіатричний заклад з звичайним типом нагляду.
Потерпіла просить задовольнити клопотання, вчиняє неправомірну поведінку до неї, в зв`язку з чим вона боїться за своє життя та своєї родини.
Захисник ОСОБА_5 , пославшись на те, що з метою захисту інтересів ОСОБА_7 , та з метою перешкоджання вчинення нею інших злочинів, у судовому засіданні не заперечував проти застосування до ОСОБА_7 , примусового заходу медичного характеру - госпіталізацію у психіатричний заклад зі звичайним наглядом.
ОСОБА_7 , у судове засідання прибула разом з потерпілою, хоча судом не викликалась, разом з тим в судовому засідання вона не допитувалась у зв`язку із
незадовільним станом здоров`я, і відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 249 від 26.05.2015 року, ОСОБА_7 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу, що виник на грунті хронічної дисциркуляторної атеросклеротичної енцефалопатії з недостатністю 2 ступеню з грубими інтелектуально-мнестичними емоційно-вольовими розладами, втратою критики до свого стану, актуальним маренням обкрадання та збитку, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час її здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними, унеможливлює її подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні.
Враховуючи наведене та вимоги ст. 292 КПК України, суд вважає, що справу слід розглянути без участі в судовому розгляді ОСОБА_7 .
Вина ОСОБА_7 , у вчиненому ним суспільно - небезпечному діянні (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України підтверджується сукупністю зібраних по справі доказами, дослідженими судом, а саме:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка дала показання про те, що ОСОБА_7 , є її матір`ю у якої більше року тому назад з`явилися ознаки розладу здоров`я, які пов`язані з тим що вона почала підозрювати всіх у викраденні у неї майна в зв`язку з чим навіть відмовляється змінювати білизну . Почала агресивно вести себе по відношенню до рідних та сусідів. При цьому потерпіла зазначила, що до лікаря по питанню госпіталізації матері до лікарні вона не зверталася. В березні 2015 року мати безпідставно звинуватила її у викраденні у неї 10 доларів США і на підставі чого між ними виник конфлікт. 28.03.2015 року сусідка матері повідомила, що вона була присутня під час того, як мати віддала 10 доларів США продавцеві, яка приїздить на виїзну торгівлю в їхнє село, на ім`я ОСОБА_8 . Прибувши додому вона запитала в матері навіщо та її безпідставно звинувачувала у викраденні вищезазначених грошей, які вона віддала продавцю ОСОБА_8 на що остання спочатку кинула в неї чашку, а потім взяла в праву руку ножа, яким нанесла їй удар в живіт нижче грудної клітини. Потерпіла показала, що після отриманого удару її дочка відвезла до лікарні де їй було зроблена операція. Після цих подій вона і далі проживає з матір`ю ОСОБА_7 , яка їй погрожує розправою та знищенням майна шляхом підпалу.
- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду показала, що поживає по сусідству з сім`єю в якій проживають ОСОБА_7 та її дочка ОСОБА_6 , яка в березні розповіла їй, що мати безпідставно звинувачує її у викраденні 10 доларів США. А оскільки їй раніше сусідка ОСОБА_10 , розповідала про те що ОСОБА_7 віддавала комусь долари, то вона про цей факт повідомила ОСОБА_6 та запропонувала їй звернутися до ОСОБА_10 , яка знала все більш детально. 28.03.2015 року перебуваючи в своєму будинковолодінні в с. Шостаково вона перебуваючи на подвір`ї чула крики в хаті сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які сварилися. В подальшому від ОСОБА_11 , яка працює в лікарні, їй стало відомо що ОСОБА_7 вдарила ножем ОСОБА_6 , а при проведенні слідчої дії в її присутності ОСОБА_7 сказала про причини нанесення удару ножем ОСОБА_6 , що та «що заробила то і получила».
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що ОСОБА_7 , є її сусідкою,а тому знає її давно, однак та за останні півтора роки сильно змінилася та стала агресивною. В березні 2015 року в її присутності ОСОБА_7 , віддала продавцеві на ім`я ОСОБА_8 10 доларів США, а та їй 210 грн. Про такий обмін вона розповіла ОСОБА_6 , яка є дочкою ОСОБА_7 . А в подальшому, від працівниці реанімаційного відділення яка є жителькою їх села, їй стало відомо що ОСОБА_7 , ножем поранила свою дочку ОСОБА_6 , і останню було прооперовано. Під час проведення слідчих дій в її присутності ОСОБА_7 , повідомляла, що саме вона вдарила дочку ножем і те що враховуючи, що їй 80 років, то її судити не будуть, а також говорила, що має намір покінчити життя самогубством.
- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що потерпіла ОСОБА_6 , є її матір`ю, а ОСОБА_7 , являється їй бабусею та матір`ю ОСОБА_6 . В кінці березня2015 року близько 08 год. 30 хв., їй зателефонувала мати і повідомила, що бабуся ОСОБА_7 , вдарила її ножем в живіт, після чого вона прибула до матері та доставила до лікарні де останню було прооперовано. Останні два роки поведінка ОСОБА_7 , явно змінилася вона стала дуже агресивною, конфліктує з рідними, сусідами, погрожує і в її сторону металевою палицею. Підозрює всіх у намірі викрасти в неї майно і конфлікт, що виник останній раз був пов`язаний з тим що ОСОБА_7 , безпідставно звинуватила її матір у
викраденні грошей, а коли та повідомила їй про те, що бабуся сама їх обміняла то остання вдарила ОСОБА_6 , ножем.
- Фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту, з участю потерпілої ОСОБА_6 , від 05.05.2015 року та фото таблиці до нього з яких вбачається, що даного числа ОСОБА_6 , в присутності слідчого та понятих показала, як саме ОСОБА_7 , нанесла їй удар ножем та в яку частину тіла та показала якому положенні та місце свого знаходження в хаті під час нанесення їй удару та показала де в момент удару стояла ОСОБА_7 . Також розповіла, що після отриманого удару вона відштовхнула свою матір і та упала тримаючи ніж у руках та показала механізм падіння, після чого розповіла та показала як вона відібрала ніж із рук матері.
- Фактичними даними, які містяться у висновку експерта № 60 від 06.05.2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани живота з пошкодженням сальника, яка могла виникнути внаслідок удару колюче-ріжучим предметом, по ступеню тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.
Дані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, вказаних в постанові втому числі від ножа, представленому на експертизу. По тілу потерпілої було нанесено один удар.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_7 , у скоєнні суспільно небезпечного діяння (злочину) у визначеному судом обсязі.
Таким чином дії ОСОБА_7 , підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Даний злочин, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Згідно акту № 249 амбулаторної судово - психіатричної експертизи від 26.05.2015 року, ОСОБА_7 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу, що виник на грунті хронічної дисциркуляторної атеросклеротичної енцефалопатії з недостатністю 2 ступеню з грубими інтелектуально-мнестичними емоційно-вольовими розладами, втратою критики до свого стану, актуальним маренням обкрадання та збитку, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час її здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними, унеможливлює її подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні.
За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_7 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки у зв`язку з чим відносно неї можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.
Згідно ст. 19 ч.2 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 503 КПК Україникримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Відповідно до ст. 93 КК Українипримусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК Українипримусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Згідно ч.3 ст. 94 КК Українигоспіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про застосування заходів медичного характеру до обвинуваченого є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
З урахуванням всіх обставин, враховуючи характер та тяжкість психічного захворювання ОСОБА_7 суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, рекомендації судово-психіатричної експертизи, а також з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру - госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним типом нагляду.
Долю речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Суд вважає, що речові докази які зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Катеринопільського РВ УМВС України в Черкаській області, відповідно до квитанції № 97 слід повернути законному власнику ОСОБА_6 , а кухонний ніж переданий на зберігання, відповідно до квитанції № 62 знищити, як такий що не представляє цінності.
Керуючись ст. ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 503, 508, 513, 516 КПК України, суд, -
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , уродженки с. Гончариха Катеринопільського району Черкаської області, зареєстрованої та фактично проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, пенсіонерки, вдови, раніше не судимої, - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду до виходу із хворобливого стану.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.
Копію даної ухвали та ухвали Катеринопільського районного суду Черкаської області від 15 травня 2015 року, для виконання, направити до Катеринопільського центральної районної лікарні та головному лікарю «Черкаської обласної психіатричної лікарні» № 1 м. Сміла МОЗ України.
Речові докази: светер та футболку, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Катеринопільського РВ УМВС України в Черкаській області, відповідно до квитанції № 97, повернути законному власнику ОСОБА_6 , а кухонний ніж переданий на зберігання, відповідно до квитанції № 62 знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення, а ОСОБА_7 у цей же ж строк з часу одержання нею копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1