Провадження № 1-кп/635/250/2015
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
13 листопада 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора - ОСОБА_2 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004385 від 24 жовтня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабаї Харківського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого в ТОВ «Тандем-плюс» комірником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 17 жовтня 2014 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись на сходовій клітці біля квартири АДРЕСА_2 під час сварки, умисно наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар правою рукою в область лівої частини грудної клітини, близько п`яти ударів руками по верхній частині голови, а також по лівій та правій частині обличчя, близько семі ударів ногами по верхнім та нижнім кінцівкам, а також по обом сідницям, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_4 синці на голові, численні синці на тулубі, численні синці на верхніх кінцівках, садно на правій кисті, численні синці на нижніх кінцівках, включаючи області обох сідниць, які згідно висновку судово-медичної експертизи №3523-ая/14 від 24 жовтня 2014 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав частково. При цьому пояснив, що 17 жовтня 2014 року ввечері за місцем його мешкання потерпіла ОСОБА_4 вчинила сварку. Потерпіла увірвалася до його квартири, намагалася пройти до спальні. Він її затримав у коридорі та намагався вивести із квартири, при цьому він тримав потерпілу за плечі. Потерпіла впиралася. Під час конфлікту вона впала на підлогу, проте не припинила своїх спроб потрапити до спальні. Тоді він почав наносити ОСОБА_4 удари ногами по верхнім та нижнім кінцівкам, тулубу, а також по сідницям. Наніс близько десяти ударів. Коли він майже виштовхнув потерпілу із квартири, вона схватилася за коробку дверей. Він почав наносити їй удари по рукам та верхній частині тулубу. Наніс близько п`яти ударів. Після того, як потерпіла покинула його квартиру, конфлікт припинився. Під час сварки удари по голові потерпілій не наносив. Вважає, що потерпіла отримала тілесні ушкодження на обличчі вже після того, як покинула його квартиру.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина повністю підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які були предметом обговорення та дослідження в ході розгляду справи, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 є її колишнім співмешканцем. 17 жовтня 2014 року вона вирішила з`ясувати з ОСОБА_3 стосунки, зателефонувала йому та запропонувала зустрітися. ОСОБА_3 був проти зустрічі. Тоді біля 21 години вона прийшла за місцем його мешкання. ОСОБА_3 відчинив двері, вона спробувала зайти до квартири, проте ОСОБА_3 не дозволив їй цього зробити, почав нецензурно виражатися на її адресу. Після чого, обвинувачений наніс їй один удар в область лівої частини грудної клітини. Від удару вона впала на підлогу. Вона намагалася підвестись та зайти до нього в квартиру. Проте, ОСОБА_3 почав наносити їй удари руками по голові, не менше ніж п`ять ударів, декілька ударів ногами по тулубу та кінцівках. В цей час в неї задзвонив мобільний телефон, телефонувала її подруга ОСОБА_6 . Вона взяла слухавку та крикнула, що її вбивають, щоб викликала міліцію. Тоді обвинувачений забрав в неї телефон, відштовхнув від себе та зайшов до квартири. Вона почала стукати в двері, щоб забрати телефон та з`ясувати навіщо він її побив. ОСОБА_3 відчинив двері, знову відштовхнув та зайшов назад до квартири.

Показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що їй відомо, що 17 жовтня 2014 року біля 21 години ОСОБА_4 пішла до чоловіка по імені ОСОБА_7 . Біля 21-30 години вона зателефонувала ОСОБА_4 . Відбулося з`єднання, у слухавці вона почула якийсь шум, після чого ОСОБА_4 сказала, що «він її вбиває» і зв`язок перервався. Наступного дня вона прийшла до ОСОБА_4 додому та побачила, що остання побита. ОСОБА_4 пояснила, що її побив ОСОБА_7 .

Показаннями свідка ОСОБА_8 яка пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_3 , проживає на першому поверсі в квартирі АДРЕСА_3 . 17 жовтня 2014 року біля 22 години почула шум на сходах. Вона виглянула на сходову клітину, та зрозуміла, що хтось стукає ногою у двері. Посвітила ліхтарем, оскільки у під`їзді не було світла, спросила хто стукає, після цього стук припинився. Вона зайшла до себе. Як тільки вона зачинила двері, шум відновився, тому вона вдруге вийшла сходову клітину і побачила жінку біля квартири ОСОБА_3 . Вона попередила, що викличе міліцію. Через деякий час вона знов почула шум, вийшла на сходовий проліт між першим та другим поверхом та побачила ОСОБА_3 та жінку, яка намагалася зайти до його квартири. ОСОБА_3 не пускав жінку до себе, відштовхував. На її запитання ОСОБА_3 пояснив, що жінка намагається проникнути до нього в квартиру. Тоді вона викликала працівників міліції та вийшла на вулицю очікувати їх приїзду. Потім вона знов зайшла до під`їзду та побачила, що жінка лежить на порозі квартири ОСОБА_3 , тримається руками за решітку, а ОСОБА_3 її відштовхує руками та ногами, щоб зачинити двері. Жінка чинила опір.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 07 листопада 2014 року та фото таблицями до нього, під час проведення якого потерпіла указала на ОСОБА_3 як на особу, яка спричинила їй тілесні ушкодження, показала про обставини вчинення злочину та механізм спричинення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень./а.п. 29-37/

Дані, отримані в ході слідчого експерименту також відповідають обставинам вчинення злочину, встановленому судом.
Висновком судово-медичної експертизи № 3523-ая/14 від 24 жовтня 2014 року, згідно якого у ОСОБА_4 мали місце синці на голові, численні синці на тулубі, численні синці на верхніх кінцівках, садна на правій кисті, численні синці на нижніх кінцівках, включаючи області обох сідниць. Зазначені ушкодження утворились в наслідок численних впливів тупими предметами, що не відобразили в даних ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей: синці - за механізмом удару - здавлювання, садно - за прямим механізмом удару тертя - ковзання, і, враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані в строки, на які показує потерпіла. По ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження. /а.п.10-11/

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 3662-ая/14 від 12 листопада 2014 року, згідно якого у ОСОБА_4 мали місце синці на голові, численні синці на тулубі, численні синці на верхніх кінцівках, садна на правій кисті, численні синці на нижніх кінцівках, включаючи області обох сідниць. Показання ОСОБА_4 , на які вона посилається в протоколі слідчого експерименту, а також в протоколі допиту потерпілої в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень. /а.п.41-42/

Висновки зазначених судово-медичної експертиз суд вважає обґрунтованими, оскільки вони підтверджується об`єктивними медичними даними.
Показання ОСОБА_3 , дані їм у судовому засіданні, також відповідають судово-медичним данимщодо способу заподіяння та механізму утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_4 .

При цьому, суд вважає безпідставними та необґрунтованими посилання обвинуваченого на те, що він не наносив потерпілій удари в область голови, оскільки його доводи спростовуються належними, допустимими та достатніми доказами, отриманими у порядку встановленому КПК України, зокрема, висновками судово-медичних експертиз, стабільними та послідовними показаннями потерпілої, які узгоджуються письмовими доказами, які викривають обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині.
Оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 , дії якого кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисні легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 ..

При цьому встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює,за місцем мешкання характеризується задовільно.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При цьому, суд не відносить до обставини, що пом`якшують покарання, каяття ОСОБА_3 у фактично скоєному, оскільки це його твердження нічим не підтверджено і не свідчить про засудження ним своїх вчинків, готовність стати на шлях виправлення.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, відсутністю обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до скоєного.

З урахуванням вище зазначених обставин в сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових правопорушень буде покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.
В ході судового розгляду потерпілою пред`явлено цивільний позов в розмірі 239 грн. 35 коп. матеріальної шкоди та 10 000 моральної шкоди, який підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Суд, перевіривши обґрунтованість заявлених потерпілою матеріальних претензій дійшов висновку про доведеність заподіяної матеріальної шкоди частково в розмірі витрат на придбання лікарських препаратів, пов`язаних з перенесеною травмою, які документально підтверджені, а саме: в розмірі 177 грн 36 коп., яка підлягає стягненню відповідно до вимог ст.1166 ЦК України. В частині стягнення вартості лікарського препарату уролесан, суд відмовляє, оскільки вказаний препарат застосовується в урології та гематології.
Задовольняючи позовні вимоги потерпілої в частині моральної шкоди, суд враховує, характер і обсяг її страждань, як фізичних, так і душевних, невелику тяжкість отриманих нею травм і пов`язаних з ними вимушених змін у її життєвому укладі, обставини вчиненого злочину.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи вимоги розумності і справедливості, матеріальне становище обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що моральна шкода, завдана потерпілій, відповідно до ст. ст. 23, 1168 ЦК України, підлягає задоволенню у розмірі 1 000 грн.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-374 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 177 (сто сімдесят сім) грн. 36 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1