Справа № 1-487/10
Провадження № 1-487/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2010 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.

при секретарі - Антоненко В.О.

з участю прокурора - Щербай Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, військовозобовязаного, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

25.04.2010 року приблизно о 11.50 год. поблизу пішохідного переходу ст. Ходорів Львівської залізниці, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, каменем з щебеневого насипу залізничної колії, розбив тамбурне віконне скло вагону №6 пасажирського поїзда №607 "Чернівці-Львів", чим спричинив пасажирському депо Чернівці матеріальні збитки на загальну суму 39,52 грн.

Крім того, на початку березня 2010 року ОСОБА_1 на продуктовому ринку в м. Дрогобичі знайшов пенсійне посвідчення №447110 на прізвище невстановленої жінки та завірене гербовими печатками Управління пенсійного фонду в м. Дрогобичі. З метою безкоштовного проїзду в приміському залізничному транспорті ОСОБА_1 власноручно вніс зміни у першопочаткові реквізити знайденого посвідчення, тобто підробив його.

Крім того, 17.09.2010 року о 14.29 год. в електропоїзді №6136 сполучення "Самбір-Стрий" на перегоні "Дрогобич-Гаї ОСОБА_2" Львівської залізниці ОСОБА_1 при перевірці проїзних документів пред'явив провіднику для безкоштовного проїзду пенсійне посвідчення №447410 з вклеєною своєю фотокарткою, видане на прізвище Савидав Мар'яна Васильовича та завірене гербовими печатками Управління пенсійного фонду в м. Дрогобичі, яке згідно довідки №5189/03-20 від 23.09.2010 року Управління пенсійного фонду в м. Дрогобичі йому не видавалось, а також згідно висновку експерта №702 від 30.09.2010 року містить зміну першопочаткових реквізитів, тобто є підробленим. Після пред'явлення вказаного посвідчення провіднику, ОСОБА_1 отримав квиток №074702 для безкоштовного проїзду від ст. Дрогобич до зупиночного пункту Болехівці Львівської залізниці.

Підсудний ОСОБА_1 свою винуватість у вчинених злочинах визнав повністю і суду пояснив, що 25 квітня 2010 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, повертаючись з м. Львів додому, помилково сів у поїзд сполученням Львів-Ходорів, а не Львів-Самбір. Вийшовши на ст.. Ходорів, побачив, що помилився, а тому пішов у напрямку пішохідного наземного моста. Дійшовши до цього моста, в його напрямку рухався електропоїзд. Оскільки перебував у стані спяніння і був озлобленим. Підняв з-землі камінь і кинув у вікно цього поїзда, розбивши його і зникнувши з місця події.

На початку березня 2010 року перебував на продуктовому ринку в м. Дрогобичі, де знайшов пенсійне посвідчення на прізвище невідомої йому жінки, яке підібрав. І по місцю свого проживання вніс зміни до цього посвідчення, а саме: вклеїв свою фотокартку; в графі "Посвідчення №" виправив цифру "1" на "4", в графі "Прізвище" змінив початок і кінець слова, в графі "Ім'я" виправив "Марія" на "Мар'ян", в графі "По батькові" виправив "Василівна" на "Васильович".

17.09.2010 року їдучи в електропоїзді №6136 сполученням Самбір-Стрий на перегоні Дрогобич - ОСОБА_2 Львівської залізниці при перевірці проїзних документів він предявив касиру-провіднику електропоїзда для безкоштовного проїзду вказане підроблене пенсійне посвідчення і отримав квиток для безкоштовного проїзду від ст. Дрогобич до зупиночного пункту Болехівці. Після цього до нього підійшли працівники міліції, які сказали, що вказане посвідчення може бути підробленим.

Заподіяну ДТГО "Львівська залізниця" шкоду відшкодував у повному обсязі. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати та обіцяє більше не вчиняти подібного.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним повністю у вчиненому злочині, а фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду та вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи, то суд, впевнившись у правильному розумінні підсудним ОСОБА_1 змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позицій відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Дослідивши письмові докази справи, суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, оскільки він:

-за ч. 1 ст. 296 КК України грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю;

-за ч. 1 ст. 358 КК України підробив посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає права або звільняє від обовязків, з метою його використання;

-за ч. 3 ст. 358 КК України використав завідомо підроблений документ.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав себе винним повністю у вчинених злочинах, щиросердечно розкаюється, відшкодував заподіяну шкоду та відсутність тяжких наслідків.

Враховуючи вищенаведене, особу підсудного, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливе при застосуванні покарання у виді обмеження волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до вимог ст. 81 КПК України та стягнути з підсудного витрати за проведення експертизи в користь експертної установи.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України та обрати йому покарання:

-за ч. 1 ст. 296 КК України два роки обмеження волі;

-за ч. 1 ст. 358 КК України один рік шість місяців обмеження волі;

-за ч. 3 ст. 358 КК України один рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_1 визначити два роки обмеження волі.

На підставі ст. 75, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу - залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази підроблене посвідчення №447410 та безкоштовний квиток №074702, які зберігаються при справі, - залишити при справі (а.с. 27, 29).

Стягнути з ОСОБА_3 в користь НДЕКЦ при УМВСУ на Львівській залізниці витрати за проведення експертизи №702 від 30.09.2010 року в сумі 912,71 грн. (а.с. 33).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Курус Р.І.