Справа №784/864/13 04.04.2013 04.04.2013 09.04.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/784/286/13 Головуючий суду 1 інстанції:
Категорія: ст. 272 ч. 2 КК України Шикеря І.А.
Доповідач: Войтовський С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2013 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Царюка В.В.

суддів - Войтовського С.А., Куценко О.В.

при секретарі - Чоботаренко Т.І.

за участю прокурора - Іванова А.О.

засудженого - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора Первомайської міжрайонної прокуратури Миколаївської області, засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_3 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2013 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт. Линовиця Прилуцького району Чернигівської області, громадянин України, раніше не судимий,

- засуджений за ст. 272 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. На підставі ст. 76 КК України покладено обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з'являтись до вказаного органу для реєстрації.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину за наступних обставин.

Відповідно до наказу № 13-К від 06.04.2009 року ОСОБА_2 був призначений на посаду виконроба ТОВ «МФ Спеценергопроммонтаж», а наказом № 49-ОП від 24.02.2010 року його було призначено відповідальним за стан охорони праці, пожежну безпеку та електрогосподарство при виконанні робіт на Бандурському олійно-екстракціному заводі.

Згідно з посадовою інструкцією начальника дільниці ТОВ «МФ Спеценергопроммонтаж» ОСОБА_2, як виконроб монтажної дільниці здійснював керівництво виробничо-господарською діяльністю дільниці; організовував робочі місця з вимогами правил охорони праці; здійснював виконання робіт згідно з ПВР, також забезпечував дільницю нормативною документацією; здійснював виконання на дільниці заходів по покращенню умов охорони праці та санітарно-оздоровчих заходів колективного договору; організовував місця для складування матеріалів, конструкцій на виробничих дільницях і будівлях згідно з правилами охорони праці; здійснював заходи щодо створення безпечних умов виконання робіт, удосконалення організації виробництва та праці, механізації та автоматизації виробничих процесів; здійснював контроль за проведенням навчання робітників безпечним методам роботи, перевіряв знання правил та інструкцій по охороні праці та інше, тобто був наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, у зв'язку з чим являвся службовою особою.

19.04.2010 року, приблизно о 9 год. 20 хв., ОСОБА_2 дав покрівельникам ТОВ «Каскад-Миколаїв» ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та кранівнику «Будівельного тресту №9» ОСОБА_6 виробниче завдання на переміщення за допомогою автомобільного крану панелей типу «Сендвіч» та металевої траверси із будівельного майданчика на дах прибудови операторського відділення котельної. При цьому, ОСОБА_4 приступив до виконання завантажувально-розвантажувальних робіт без професійної підготовки за спеціальністю «стропальник». Далі, панелі перекриття та траверса були покладені на дах прибудови до котельної, який був непридатний для складування вантажів, з порушенням діючих нормативно-правових документів по охороні праці та без дотримання правил техніки безпеки.

В цей час, монтажник ТОВ «МФ Спеценергопроммонтаж» ОСОБА_7, виконуючи виробниче завдання, проходив повз стіну прибудови операторського відділення котельної. Оскільки покрівельники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перед початком роботи не застосували двохгілочні знімні вантажозахоплювальні пристрої для переміщення траверси, а застропували її чотирьохгілочним стропом, залишивши дві гілки вільно звисаючими, то крюком однієї з них при повороті крану металева траверса була скинута з даху прибудови до котельної, травмувавши монтажника ОСОБА_7, який отримав тілесні ушкодження шиї, що відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя, а також скальповану рану в лобно-потиличній області зліва.

З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_7 був доставлений до лікарні швидкої медичної допомоги м.Києва, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Причиною смерті ОСОБА_7 стала закрита тупа травма шиї у вигляді перелому хребтового стовбуру в шийному відділі з крововиливом спинного мозку на рівні травми в стадії резорбції, що обумовило розвиток деструктивного набряку тканин спинного та головного мозку.

Таким чином, під час виконання зазначених робіт, ОСОБА_2, який здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись службовою особою, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, були порушені вимоги нормативно-правових актів України з питань охорони праці та дотримання правил техніки безпеки, зокрема п.п. 7.4.10, 7.4.11, 7.5.27 «Правил безпечної експлуатації вантажопідйомних кранів» НПАОП 0.00-1.01.07, п.п. 2.1.1, 2.1.4, 2.1.6, 2.2.8 «Типової інструкції для осіб, відповідальних за безпечне проведення робіт з переміщення вантажів кранами» (ДНАОП 0.00-5.06-94), п.п. 2.1.1, 2.1.6, 2.1.6.3, 2.1.13, 2.1.15 «Інструкції для робітників, відповідальних за безпечне проведення робіт вантажопідіймальними кранами, знімними вантажозахоплювальними пристроями, тарою та колисками для підіймання людей» від 05.01.2009 року, що знаходиться в прямому причинному зв'язку з наслідками, які настали.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.01.2013 року ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 272 ч. 2 КК України та провадження по справі відносно нього закрито на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2011 році».

В апеляції прокурор Первомайської міжрайонної прокуратури, не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікацію дій засудженого, вважає, що суд безпідставно звільнив ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням. Вказує, що суд визнав обставинами, які пом'якшують покарання позитивні характеристики засудженого та відсутність судимостей, хоча ці обставини, на думку прокурора, є такими, що характеризують особу засудженого. Зазначає, що судом не врахована та обставина, що ОСОБА_2 вину не визнав та не розкаявся. На думку прокурора, висновок суду про можливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства є недостатньо мотивованим та суперечить загальним принципам призначення покарання. Прокурор просить скасувати вирок суду та постановити новий, яким призначити ОСОБА_2 покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.

В апеляції захисник ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_2 посилається на порушення норм кримінально-процесуального законодавства, допущені в ході розслідування та розгляду справи. Зазначає, що в обвинувальному висновку невірно вказані адреси свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в результаті чого вони не були допитані в судовому засіданні. Зазначає, що підписи вказаних свідків в протоколах допитів на досудовому слідстві відрізняються від підписів в протоколах допитів в ході додаткового розслідування. На думку апелянта, вказане свідчить про те, що органи досудового слідства повторно цих свідків не допитували. Також зазначає, що судом було задоволено клопотання про витребування документів з ТОВ «Каскад-Миколаїв» стосовно письмових узгоджень виробничих завдань, однак вказані документи не були надані суду, внаслідок чого не були досліджені докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Посилається і на те, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про призначення додаткової експертизи, оскільки висновок судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці від 26.06.2012 року не містить конкретних відповідей на поставлені питання. Зокрема, вказаний висновок експертизи не визначає коло осіб, діяльність (або бездіяльність) яких пов'язана з нещасним випадком, містить неоднозначну відповідь на питання причинно-наслідкового зв'язку між діями осіб та настанням нещасного випадку з технічної точки зору, відсутній детальний опис механізму настання нещасного випадку. При цьому допитати в судовому засіданні експерта з зазначених питань виявилось неможливим. На думку захисника, в ході проведення додаткової експертизи можливо б було визначити, чи всі посадові особи притягнуті до кримінальної відповідальності. Захисник вказує, що наведені ним в апеляції обставини свідчать про однобічність та неповноту судового розгляду. Захисник просить скасувати вирок суду та направити справу на новий судовий розгляд.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 фактично посилається на ті ж обставини, що і його захисник. Крім того, посилається на неврахування судом того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також кранівник ОСОБА_6 йому не підпорядковані, оскільки працювали в іншій будівельній організації. Вказує, що в його обов'язки не входить керівництво робітниками, які працюють в інших будівельних організаціях. На думку апелянта, нещасний випадок стався з вини кранівника ОСОБА_6, який перед початком робіт не перевірив наявність посвідчень стропальників у ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та не пересвідчився у наявності бирок і маркувань на стропах і траверсі та відсутності сторонніх осіб в зоні проведення робіт. Засуджений просить скасувати вирок суду та направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді; пояснення засудженого ОСОБА_2 і його захисника, які просили задовольнити їх апеляції та залишити апеляцію прокурора без задоволення; думку прокурора, який вважав необхідним скасувати вирок в частині звільнення засудженого від призначеного покарання та постановити новий, яким призначити засудженому реальне покарання; провівши частково судове слідство, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 в скоєнні злочину, за який він засуджений, за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку, яким дано аналіз.

Доводи засудженого та його захисника, викладені ними в апеляціях, являються безпідставними.

Так, з показань засудженого ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції вбачається, що він не мав права давати та не давав виробниче завдання ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які йому не підлеглі по службі, а в нещасному випадку винен лише кранівник ОСОБА_6

Однак, твердження засудженого про те, що він не давав стропальникам завдання прибрати панелі перекриття типу «Сендвіч», які знаходились на ділянці будівництва котельної, на дах її прибудови, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так, з досліджених судом показань свідка ОСОБА_4, наданих на досудовому слідстві та перевірених судом вбачається, що він працює стропальником в ТОВ «Каскад-Миколаїв», яке проводило роботи на будівництві котельної Бандурського МЄЗ. 19.04.2010 року виконроб ТОВ «Спеценегропроммонтаж» ОСОБА_2 дав йому та іншому стропальнику - ОСОБА_5 завдання прибрати панелі типу «Сендвіч» і траверсу з місця проведення земляних робіт СУ-77 на дах прибудови котельної за допомогою автокрана. Вони приступили до виконання вказаного завдання, оскільки будівництвом котельні Бандурського ОЕЗ керував ОСОБА_2, який мав право надавати вказівки працівникам інших підприємств. В ході вказаних робіт траверса, яку перемістили за допомогою автокрана на дах прибудови котельної впала і травмувала монтажника ОСОБА_7, який проходив повз стіну прибудови.

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_5 та підтвердив факт отримання від виконроба ОСОБА_2 виробничого завдання 19.04.2010 року.

З показань кранівника ОСОБА_6, який звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 272 ч. 2 КК України та провадження по справі відносно якого закрито судом на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2011 році», слідує, що він 19.04.2010 року разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконував розпорядження виконроба ОСОБА_2 по прибиранню панелей перекриття і металевої траверси на дах прибудови котельної для звільнення будівельної ділянки для інших робіт. Разом з ним ці роботи виконували ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Під час зазначених робіт траверса впала з даху прибудови і травмувала монтажника ОСОБА_7

З досліджених судом показань свідка ОСОБА_8 - директора ТОВ «МФ Спеценергопроммонтаж» слідує, що їх підприємство, як субпідрядник, вело монтажні роботи на будівництві Бандурського олійно-екстракційного заводу на підставі договору від 20.08.2009 року. Роботами по монтажу на даному об'єкті від підприємства керував виконроб ОСОБА_2, який був відповідальним за техніку безпеки на даному об'єкті. Крім того, ОСОБА_2 мав повноваження від підприємства на керівництво всіма роботами, в тому числі ТОВ «Каскад-Миколаїв».

З показань свідка ОСОБА_9, наданих в ході досудового слідства, вбачається, що виконроб ОСОБА_2, як представник фірми-замовника та відповідальний керівник на об'єкті, на підставі договорів підряду між ТОВ «Каскад-Миколаїв» та фірмою, від якої працював автокран, наказів по підприємству та його посадової інструкції, мав право надавати вказівки ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при виконанні роботи та перед її виконанням, незважаючи на те, що всі вони були працівниками інших підприємств.

З перевірених судом показань свідка ОСОБА_10 - начальника дільниці ТОВ «Каскад-Миколаїв» слідує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 приступили до виконання вказівки виконроба ТОВ «МФ Спеценергопроммонтаж» ОСОБА_2, оскільки усвідомлювали, що ОСОБА_2 є відповідальним керівником на будівництві котельні Бандурського ОЕЗ і міг видати наряд на роботу, ознайомити з інструкціями з безпеки праці, провести інструктажі та допустити до виконання роботи. Як відповідальний керівник на зазначеному об'єкті, він, згідно відповідних договорів підряду між ТОВ «Спеценергопроммонтаж», ТОВ «Каскад-Миколаїв» та «Будівельний трест № 9», наказів по підприємству та своєї посадової інструкції, мав право надавати вказівки працівникам ТОВ «Каскад-Миколаїв», незважаючи на те, що вони йому безпосередньо не підпорядковувались.

Суд надав правильну оцінку поясненням свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та з письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 наказом № 13-К від 06.04.2009 року був прийнятий на роботу ТОВ «МФ Спеценергопроммонтаж» на посаду виконавця робіт монтажної дільниці.

Згідно посадової інструкції начальника дільниці ТОВ «МФ Спеценергопроммонтаж», затвердженої наказом директора вказаного підприємства від 11.01.2010 року № 44-ОП, ОСОБА_2 був зобов'язаний організовувати місця для складування матеріалів, конструкцій на виробничих дільницях і будівлях згідно з правилами охорони праці, координувати на будівельному майданчику взаємодію підрозділів загально-будівельних та субпідрядних організацій, обслуговуючих та допоміжних служб, контролювати їх діяльність, слідкувати за виконанням правил охорони праці субпідрядними організаціями та нести відповідальність за виконання завдань і обов'язків, викладених в даній інструкції, створення безпечних умов праці, дотримання правил пожежної безпеки на об'єктах, якими керує.

Посадову інструкцію ОСОБА_2 отримав особисто 11.01.2010 року, про що свідчить його підпис.

В судовому засіданні апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_2 пояснив, що його було призначено відповідальним керівником за проведення монтажних робіт обладнання котельної, а не за проведення будівельних робіт на цій дільниці. Стверджував, що 19.04.2010 року попросив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передати своєму начальнику ОСОБА_10, що з дільниці котельної необхідно прибрати панелі перекриття і металеву траверсу, а тому саме ОСОБА_10 мав контролювати вказані роботи.

Вказані пояснення засудженого являються неспроможними і спростовуються наступними доказами.

Відповідно до наказу № 49-ОП від 24.02.2010 року, саме ОСОБА_2 був призначений відповідальним керівником за проведення будівельно-монтажних робіт на об'єкті котельної Бандурського олійно-екстракційного заводу та окрім іншого, на нього були покладені обов'язки видавати наряд-допуски на виконання робіт підвищеної небезпеки та організовувати ведення робіт кранами у відповідності з «Правилами будови та безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів».

Той факт, що ОСОБА_2 надав пряму вказівку перемістити панелі типу «Сендвіч» і металеву траверсу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується показаннями останніх, які вони неодноразово надавали в ході досудового слідства, в тому числі під час додаткового розслідування та з яких вбачається, що виконроб ОСОБА_2 керував всіма будівельними роботами, які вони виконували на будівництві котельної. Їм було відомо, що він старший на будівництві, раніше вони завжди виконували його вказівки, а тому 19.04.2010 року не відмовились від виконання його розпорядження щодо переміщення панелей на дах котельної. При цьому ОСОБА_2 мав право давати їм вказівки і керував ними, хоча вони і були робітниками іншої фірми.

Більше того, в ході досудового слідства сам ОСОБА_2 не пояснював про те, що просив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передати ОСОБА_10 про необхідність прибирання панелей перекриття і траверси. Будучі допитаним в якості підозрюваного та обвинуваченого, ОСОБА_2 зазначав, що безпосередньо звернувся до ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та попросив їх прибрати панелі перекриття і траверсу із зони проведення робіт СУ-77, вказавши, що їх необхідно покласти на дах прибудови котельної, так як вони є покрівельними.

Твердження ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду про те, що слідчий невірно виклав його показання, являються надуманими, оскільки він їх надавав в присутності захисника та підсував особисто.

Мотивуючи доведеність вини ОСОБА_2 у скоєні злочину, суд правильно послався й на висновок судової інженерно-технічної експертизи № 6315 від 26.06.2012 року, згідно з яким забезпечення виконання вимог нормативних документів з охорони праці та безпеки життєдіяльності на будівництві під час виконання робіт за допомогою вантажно-розвантажувальних машин покладалось на виконроба ТОВ «МФ Спеценергопроммонтаж» ОСОБА_2, який був призначений відповідальною особою за безпечне виконання робіт з переміщення вантажів кранами на будівельному майданчику з будівництва котельні Бандурського олійно-екстракційного заводу. Дії виконроба щодо невиконання вимог п.п.7.4.10, 7.4.11, 7.5.27 «Правил будови та безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів», п.п. 2.1.1, 2.1.4, 2.1.6, 2.2.8 «Типової інструкції для осіб, відповідальних за безпечне проведення робіт з переміщення вантажів кранами», п.п. 2.1.1, 2.1.6, 2.1.6.3, 2.1.13, 2.1.15 Інструкції № 13 для робітників, відповідальних за безпечне проведення робіт вантажопідіймальними кранами, змінними вантажозахоплювальними пристроями, тарою та колисками для підіймання людей» знаходяться у причинному зв'язку із нещасним випадком з ОСОБА_7

Доводи засудженого про те, що в його обов'язки не входить керівництво робітниками, які працюють в інших будівельних організаціях та керівництво автомобільним краном, є неспроможними, оскільки такі обов'язки передбачені його посадовою інструкцією та наказом № 49-ОП від 24.02.2010 року.

Як вбачається із змісту Інструкції № 13 для працівників, відповідальних за безпечне проведення робіт вантажозахоплюваними пристроями тарою та колисками для підіймання людей, затвердженою наказом директора ТОВ «МФ Спеценергопроммонтаж» від 05.01.2009 року № 4, працівник, відповідальний за безпечне проведення робіт кранами зобов'язаний організовувати проведення робіт в повній відповідності з правилами, проектами виконання робіт, технологічними картами, нарядами-допусками, видавати завдання та наряди на проведення робіт з переміщення вантажів кранами машиністам та стропальникам, постійно контролювати виконання машиністами та стропальниками інструкцій, особисто керувати роботами, які виконуються із застосуванням кранів при підійманні вантажів, на які не розроблені схеми їх стропування, виділяти для стропування, зачіплювання вантажів необхідну кількість стропальників, а за необхідністю і сигнальників, прізвища яких внести у вахтовий журнал крана, не допускати до обслуговування кранів ненавчений та не атестований персонал.

Доводи захисника про те, що суд безпідставно визнав неявку свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з поважних причин і оголосив їх показання, надані в ході досудового слідства та під час додаткового розслідування, є необґрунтованими.

В матеріалах справи містяться рапорти працівників міліції від 05.10.2012 року та від 10.10.2012 року, з яких вбачається що привід свідка ОСОБА_4 виконати не виявилось можливим у зв'язку з відсутністю його за місцем проживання, а свідка ОСОБА_5 - у зв'язку з перебуванням за межами Миколаївської області.

Крім того, згідно рапорту о/у СДСБЕЗ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_11, слідує, що він 10.10.2012 року особисто зателефонував за номером мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 та під час телефонної розмови було з'ясовано, що ОСОБА_5 знаходиться в Чернігівській області у зв'язку з роботою.

Тому, у відповідності з вимогами ст. 306 КПК України ( в ред. 1960 року) суд правильно визнав неявку цих свідків з поважних причин, оголосив та перевірив їх показання в судовому засіданні.

Посилання апелянтів на те, що свідок ОСОБА_4 ніколи не проживав за адресою, яка зазначена в матеріалах справи (АДРЕСА_1) також являються неспроможними. Рапорт працівника міліції, який би містив такі дані, в матеріалах справи відсутній.

Твердження апелянтів про те, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не допитувались при проведенні додаткового розслідування також є неспроможними, оскільки ґрунтуються на припущеннях. Підстав вважати, що протоколи допитів вказаних свідків в ході додаткового розслідування, підписані іншими особами, немає.

Доводи апелянтів про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час додаткового розслідування змінили свої показання є надуманими і матеріалами справи не підтверджуються.

Як вбачається з протоколів допитів вказаних свідків, в ході досудового слідства вони надали послідовні пояснення по обставинам нещасного випадку з ОСОБА_7

Як слідує з матеріалів справи, під час допитів в ході додаткового розслідування, вказаним свідкам ставились питання про повноваження ОСОБА_2 при виконанні робіт на Бандурському олійно-екстракційному заводі, чи повинні вони були виконувати вказівки ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що вони є працівниками іншого підприємства та чому вони не відмовились від виконання розпорядження ОСОБА_2 10.04.2010 року.

Такі питання свідкам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ставились на виконання ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 24.11.2011 року, якою попередній вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.09.2011 року відносно ОСОБА_2 був скасований, а кримінальна справа направлена на додаткове розслідування. При цьому, в ухвалі міститься вказівка апеляційного суду про необхідність допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 саме в частині повноважень ОСОБА_2 при виконанні будівельних робіт на Бадурському олійно-екстракційному заводі.

Тому вважати, що вказані свідки змінили свої показання, є неможливим.

Та обставина, що суд не допитав в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а дослідив їх показання, надані в ході досудового слідства та додаткового розслідування, а також не допитав в суді експерта, яка проводила судову інженерно-технічну експертизу, не свідчить про однобічність та неповноту судового розгляду. Вказані докази судом першої інстанції були досліджені та перевірені в повному обсязі. Крім того, в матеріалах справи наявні й інші докази скоєння злочину ОСОБА_2, яким суд в сукупності дав належну оцінку.

Посилання апелянтів на те, що суд безпідставно відмовив в призначенні додаткової експертизи є неспроможними, оскільки висновок судової інженерно-технічної експертизи № 6315 від 26.06.2012 року надав відповідь про те, що дії ОСОБА_2 знаходяться у причинному зв'язку із нещасним випадком з ОСОБА_7 Також висновки вказаної експертизи містили й інші відповіді, в тому числі й ті, які раніше ставились захисником в клопотанні про проведення додаткової експертизи.

Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину і правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст.272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов'язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини.

Підстав для скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд, як просять засуджений і захисник, немає.

Що стосується покарання, то воно призначено засудженому ОСОБА_2 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості злочину, який відноситься до категорії тяжких, даних про особу винного та обставин, що пом'якшують покарання.

Суд врахував, що ОСОБА_2 раніше не судимий, характеризується виключно позитивно, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога.

Доводи прокурора про те, що суд безпідставно визнав вказані обставини такими, що пом'якшують покарання, є неспроможними.

Рішення суду в цій частині не суперечить вимогам ст. 66 КК України, за змістом якої, перелік обставин, що пом'якшують покарання не є вичерпним і при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом'якшують, інші обставини, не зазначені в цій статті.

З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства та правильно застосував положення ст. 75 КК України і звільнив його від відбування покарання з випробуванням.

Той факт, що ОСОБА_2 не визнав свою вину в скоєні злочину не свідчить про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства, а є позицією захисту засудженого.

Таким чином, підстав для скасування вироку і постановлення нового вироку з призначенням засудженому реального покарання, як просить прокурор, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України (в ред. 1960 року), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора прокуратури Казанківського району Миколаївської області, засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2013 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Cудді

Царюк В.В. Войтовський С.А. Куценко О.В.