Справа № 709/2499/15-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
01 жовтня 2015 року заявник ОСОБА_3 звернулсь до суду з зазначеною скаргою та просила суд скасувати постанову слідчого від 18 вересня 2015 року, мотивуючи тим, що слідчим поверхово з"ясовані обставини справи, не взято до уваги письмові докази : судові рішення, які ухвалювались судами щодо земельного спору, документацію з землеустрою, довідки та рішення сільської ради, нотаріально завірену заяву ОСОБА_4 , що призвело до неповного з"ясування обставин справи і винесення незаконної постанови про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
04 жовтня 2015 року ухвалою слідчого судді було відкрито провадження по скарзі ОСОБА_3 та скарга призначена до розгляду в судовому засіданні з викликом заявника, слідчого та прокурора.
В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали вимоги, викладені в скарзі, та просили задовльнити.
Прокурор та слідчий заперечили проти задоволення скарги, пояснили, що досудове розслідування проведено повно і всебічно, підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження не вбачають.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 306 КПК України під час розгляду скарги на рішення слідчого та прокурора під час досудового розслідування слідчий суддя перевіряє обґрунтованість доводів скарги, наявність або відсутність порушень закону у діях слідчого та прокурора під час досудового розслідування, законність та обґрунтованість рішення слідчого, прокурора та приймає одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, яке повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та належно вмотивованим.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст.. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Сторона обвинувачення відповідно до ст. 93 КПК здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій , проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
Дослідження і доказування зазначених обставин має істотне значення для подальшого вирішення кримінального провадження по суті, оскільки вирішальним для визначення наявності або відсутності складу кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.382 КК України, є, зокрема, доведення об"єктивної сторони злочину, яка полягає у умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню.
Керуючись ст.ст.303, 306-307 КПК України,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Чорнобаївського
районного суду ОСОБА_1