137/1887/15-к

У Х В А Л А

05.11.2015р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, з середньою освітою, не одруженого, громадянина України, засудженого вироком Подільського районного суду м. Київ від 22 листопада 2013 р. за п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ст.ст. 70, 71 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, про звільнення від покарання за хворобою,
До Літинського районного суду Вінницької області надійшло вказане клопотання вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 хворий на ВІЛ-СНІД.
Захисник засудженого-адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила клопотання про призначення медичного обстеження засудженому ОСОБА_5 з метою встановлення наявності хвороб, які надають йому підстави для звільнення від відбування подальшого покарання, оскільки для цього необхідні спеціальні медичні знання.
ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання підтримав.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , вислухавши думки учасників процесуальної дії, суд вважає, що клопотання захисника засудженого-адвоката ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від подальшого відбування покарання. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України №3/6 від 18.01.2000 року, затверджено перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
Відповідно до п.1 Інструкції про порядок медичного обстеження засуджених, які страждають тяжкими хворобами, та представлення на них матеріалів в суди про звільнення від дальшого відбуття покарання, яка є Додатком № 2 до наказу МВС України № 256 від 13 травня 1992 р., медичному обстеженню підлягають засуджені, які захворіли в місцях позбавлення волі, а також особи, що захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для представлення в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання.
Відповідно до п.2. даної Інструкції, медичне обстеження таких засуджених здійснюють спеціальні лікарські комісії. При необхідності до роботи в комісіях залучаються відповідні лікарі-фахівці.
Відповідно до п. 4. Інструкції про порядок медичного обстеження засуджених, які страждають тяжкими хворобами, та представлення на них матеріалів в суди про звільнення від подальшого відбуття покарання з урахуванням результатів проведеного лікування та заключного діагнозу комісія після медичного огляду засудженого робить висновок про наявність або відсутність у оглянутого захворювання, зазначеного в Переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про обов`язковий висновок комісії про наявність або відсутність у оглянутого захворювання, зазначеного в Переліку.
Практикою Європейського суду визначено, що суд посилається на основоположні принципи, які він встановив у своїй практиці стосовно нагляду за особою, яку позбавлено свободи, та її медичного лікування (рішення у справах Кудла проти Польщі, Муісель проти Франції Науменко проти України). Згідно практики Суду, порушення статті 3 Конвенції не може мати місце лише в зв`язку з погіршенням стану здоров`я заінтересованої особи, проте таке порушення може бути в зв`язку з неналежним наданням медичної допомоги ( рішення Мельник проти України). Хоча статтю 3 Конвенції не можна тлумачити так, ніби вона покладає загальний обов`язок звільнити затриманого за станом здоров`я, вона все ж зобов`язує державу захищати фізичну цілісність осіб, позбавлених свободи, зокрема, надаючи їм необхідну медичну допомогу ( рішення Рівьєр проти Франції).
Враховуючи наведене, а також те, що надані суду документи позбавляють можливості прийняти обгрунтованне рішення по суті клопотання засудженого, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області провести медичне обстеження засудженого ОСОБА_5 спеціальною лікарською комісією із наданням висновку, який відповідатиме вимогам Наказу Мінстерства охорони здоров`я України і Міністерства юстиції №1348/5/572 від 15.08.2014 року.
Керуючись ст. 537,539 КПК України суд,
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Зобов`язати Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області провести медичне обстеження засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Літинській ВК 123, спеціальною лікарською комісією з наданням висновку, який відповідатиме вимогам Наказу Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства юстиції №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року.
Встановити строк для проведення медичного обстеження до 14 грудня 2015 року.
Копію ухвали направити на виконання до Літинської ВК №123,Стрижавської ВК № №81 УДПтС України у Вінницькій області та Управління УДПтС України у Вінницькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя:ОСОБА_1