Справа №592/3035/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/482/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0001319 відносно ОСОБА_6 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 червня 2015 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, який проживає по АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_2 )

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 в якій ставиться питання про скасування вироку суду.

Даним вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України і призначене покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково і постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 850 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Як зазначено у вироку суду, 24 лютого 2015 року приблизно о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_6 , у боксі № 6 інфекційного відділення Сумської обласної дитячої клінічної лікарні по вул. Ковпака, 22 в м. Суми, перебуваючи в агресивному стані, схопив правою рукою потерпілу ОСОБА_9 за шию і почав стискати фаланги пальців від чого остання відчула фізичний біль, нестачу кисню в легенях і стала задихатися. Перебуваючи у шоковому стані, потерпіла ОСОБА_9 стала пручатися і вирвавшись підбігла до дверей боксу №6 стала кликати на допомогу та зателефонувати до правоохоронних органів, на що обвинувачений вихопивши мобільний телефон, вийшов з палати, а приблизно через хвилин сім повернувся, де перебуваючи в агресивному стані по відношенню до потерпілої ОСОБА_9 почав брутально лаятися з нею.

Продовжуючи злочинний намір, на грунті неприязних відносин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля вікна палати, схопив правою рукою за волосся потерпілу ОСОБА_9 , яка знаходилась у вертикальному положенні спиною до нього біля вікна і з силою штовхнув її на підлогу таким чином, що вона впала спиною на підлогу, після чого обвинувачений ОСОБА_6 наніс їй три удари обома ногами в область правого стегна та правої ноги. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 04 березня 2015 року ОСОБА_9 отримала легкі тілесне ушкодження.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , не погоджується з вироком суду і просить його скасувати, оскільки не винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України так як умислу наносити тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 не мав, а відштовхнув її вимушено щоб забрати свою дитину, яка стояла на підвіконні, тому ушкодження які виявлені у потерпілої могли бути заподіяні з необережності. Крім того вказує, що суд приймаючи рішення у справі не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , при цьому поклав в основу своїх висновків неправдиві свідчення ОСОБА_14 , крім того не врахував висновки експерта поліграфа, згідно яких ОСОБА_6 не винен у вчиненні кримінального правопорушення.

У запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_9 вважає апеляційну скаргу безпідставною, а доводи обвинуваченого намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Просить вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 червня 2015 року залишити без зміни.

Вислухавши доповідь судді про суть кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу і просив скасувати вирок суду, прокурора, який вважає вирок законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку

Дії обвинуваченого, на думку колегії суддів, правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не заподіював тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються дослідженими у справі доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_9 даними в суді першої інстанції, яка пояснила, що 24 лютого 2015 року приблизно о 15 годині 45 хвилин в боксі №6 інфекційного відділення Сумської обласної дитячої клінічної лікарні обвинувачений в присутності ОСОБА_14 заподіяв їй тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції пояснила, що 24 лютого 2015 року в боксі №6 інфекційного відділення Сумської обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_6 в її присутності вів себе агресивно, хватав потерпілу ОСОБА_9 за шию та волосся, а штовхнувши на підлогу наніс удари ногою в стегно, заподіявши їй тілесні ушкодження;

Зазначені показання потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , в повній мірі узгоджуються між собою, висновками експерта № 294 від 04 березня 2015 року та протоколом проведення слідчого експерименту від 02 березня 2015 року за їх участі, під час якого свідок продемонструвала механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, і які обґрунтовано визнані судом першої інстанції за достовірні.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_6 у заподіянні тілесних ушкоджень підтверджується висновком експерта № 270 від 04 березня 2015 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_9 було виявлено: 5 синців в області шиї зліва нижче рівня щитовидного хряща, синець в області шиї з права, нижче щитовидного хряща, синець в області гребня правої клубової кістки, синці на передній і внутрішній поверхні середньої третини правого стегна, синець на передній поверхні нижньої третини правої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів, при здавлюванні шиї руками та нанесенні ударів ногами, могли утворитися у період вчинення кримінального правопорушення, тобто 24 лютого 2015 року, і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_14 , висновками експертизи та іншими доказами, які суд першої інстанції ретельно дослідив і оцінив з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення у справі. А тому, колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції необгрунтовано залишив поза увагою пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а поклав в основу своїх висновків лише пояснення свідка ОСОБА_14 , є безпідставними.

Так, суд першої інстанції, ретельно дослідив і дав належну оцінку показанням, які були надані в судовому засіданні зазначеними вище свідками, і досить змістовно обґрунтував у вироку суду свої висновки з приводу того, чому він не враховує ці докази.

Зокрема, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що показання свідка ОСОБА_13 , яка є матір`ю обвинуваченого, є необ`єктивними і спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності обвинуваченим ОСОБА_6 , оскільки ці показання спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується показань свідка ОСОБА_14 , то вони об`єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі, а тому суд першої інстанції їх правильно взяв до уваги, визнав допустимими та належними, і на законних підставах поклав в основу своїх висновків.

Так само обгрунтовано, на думку колегії суддів, суд умотивував своє рішення у вироку суду щодо недопустимості як доказу висновку експерта-поліграфолога ОСОБА_15 за результатами проведеного психофізіологічного дослідження обвинуваченого ОСОБА_6 з використанням комп`ютерного поліграфу від 24 травня 2015 року, який був долучений як доказ до матеріалів кримінального провадження та досліджувався судом першої інстанції в ході судового розгляду.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд у повній мірі дотримався загальних засад його призначення, які закріплені у ст. 65 КК України і врахувавши всі обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді 60 годин громадських робіт, і таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає законних підстав для скасування чи зміни ухваленого судом першої інстанції вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу після її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4