1Справа № 335/1830/16-к 1-кс/335/1195/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимошівка, Михайлівського району, Запорізької області, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 Кримінального Кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за погодженням з прокурором звернувся слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 Кримінального Кодексу України, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.12.2015 приблизно о 02 годині 30 хвилин співробітник Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 , у неробочий час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи права управляти транспортними засобами, керував належним ОСОБА_7 автомобілем ВАЗ-2110 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , і здійснював рух по вул. Енгельса у с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області. У цей час вздовж проїзної частини вказаної дороги у напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 рухалися пішоходи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Проїжджаючи біля будинку № 30 по вул. Енгельса у с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області водій ОСОБА_5 , 26.12.2015 приблизно о 02 годині 35 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи права управляти транспортними засобами, будучи неуважним до виниклої дорожньої обстановки, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з місця події поїхав. Внаслідок наїзду пішоходу ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження, від яких остання померла на місці події.
28 грудня 2015 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці до 23.02.2016 без визначення розміру застави.
26 грудня 2015 року допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 показав, що свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не визнає.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 вини у скоєнні злочину, його вина в інкримінованому злочині підтверджується зібраними у провадженні доказами.
У зв`язку з тим, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий та сукупність очевидних ознак на місці події вказували на те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, 26.12.2015 о 09:00 годині, останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Аналізуючи поведінку підозрюваного, його рівень достатку, а також те, що останній обізнаний про хід та методику розслідування кримінальних правопорушень, досудове слідство приходить до висновку, що підозрюваний може використовувати своє матеріальне та службове становище з метою укриття слідів вчиненого кримінального правопорушення, у тому числі шляхом залякування потерпілого та свідків, а також може переховуватися від органів досудового слідства.
Органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено, наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нове або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, не зменшилась та продовжує існувати.
Беручи до уваги те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, не змінились та існують в теперішній час, перед зверненням до суду із зазначеним клопотанням слідчим та прокурором враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 26.12.2015 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нове або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
При цьому, двомісячний строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою спливає 23 лютого 2016 року.
Досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою завершити не виявляється можливим у зв`язку великим обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування, а також необхідністю завершення призначених експертиз.
Таким чином є достатні та об`єктивні причини вважати, що зазначенні у ст. 177 КПК України ризики не зменшились і на цей час підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який відсутні.
Слідчий зазначає, що з метою забезпечення об`єктивності, всебічності розслідування у найкоротший термін є доцільним продовжити строк тримання особи під вартою до 3 місяців.
Прокурор та слідчій у судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив не продовжувати дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, просив не продовжувати ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що його підзахисного було звільнено 29.12.2015 зі служби в поліції за власним бажанням, що виключає будь-який вплив на хід досудового розслідування з боку підозрюваного з використанням службового становища. ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий. Батьки підозрюваного ОСОБА_5 взяли на себе організацію та витрати по проведенню поховання загиблої ОСОБА_9 , систематично відшкодовують моральну шкоду родині загиблої. Крім того з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено випадків знищення або спотворення доказів по кримінальному провадженню, не встановлено незаконного впливу на свідків чи потерпілих, що виключає ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК. Захисник зазначає, що одного лише посилання на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатньо. Ці ризики повинні підтверджуватися відповідними матеріалами. Сам факт підозри у вчиненні тяжкого злочину не є підставою для продовження такої суворої міри запобіжного заходу. Вказані обставини дають підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
26.12.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 Кримінального Кодексу України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2015, до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.02.2016.
Крім того, встановлено, що по даному кримінальному провадженню при проведенні досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.
Метою і підставою продовження тримання під вартою є також запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити іншій злочин.
Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
У відповідності з ч. 3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя вважає, що немає підстав вважати, що ризики вказані у клопотання не зникли і продовжують існувати, з огляду на таке.
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 Кримінального Кодексу України, які відповідно до статті 12 КК України віднесені до категорії тяжких.
Відповідно до позиції, висловленої ЄСПЛ в рішенні від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» і підтвердженої Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 04.04.2013 №511-550/014-13, в яких зокрема, цитується п. 3 ст. 5 Конвенції, де зазначено, що за спливом певного часу, лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі і судові органи зобов`язані навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання і реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий. Під час проведення досудового розслідування не встановлено випадків здійснення ОСОБА_5 протизаконного впливу на свідків чи потерпілих.
Також судом приймається до уваги, що ОСОБА_10 звільнений 29.12.2015 зі служби в поліції згідно з наказом № 143 о/с, що на думку слідчого судді, виключає будь-який вплив на хід досудового розслідування з боку підозрюваного з використанням службового становища. Батьками підозрюваного ОСОБА_5 взято на себе організацію та витрати по проведенню поховання загиблої ОСОБА_9 , що підтверджується накладною від 27.12.2015, квитанцією від 27.12.2015 № 85 на суму 3 465 гривень, договором про надання послуг, пов`язаних із захороненням Також батьки ОСОБА_5 систематично відшкодовують моральну шкоду родині загиблої. Наведені обставини дають підстави вважати ОСОБА_5 особою, яка заслуговує на довіру.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням даних про особу підозрюваного, а також межі пред`явленого йому обвинувачення, та обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на погодинний домашній арешт, з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, зобов`язавши останнього прибувати до слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області, в провадження якого знаходиться кримінальне провадження, за першою вимогою; не залишати у період з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступного дня місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання.
На переконання слідчого судді такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню при проведенні досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність встановлення строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строків проведення досудового розслідування строком на один місяць з 22.02.2016 до 22.03.2016.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 184, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 Кримінального Кодексу України відмовити.
Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на погодинний домашній арешт шляхом заборони ОСОБА_5 залишати протягом одного місяцю у період з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступного дня житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти в залі суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області, в провадження якого знаходиться кримінальне провадження, за першою вимогою;
- не залишати у період з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступного дня місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або слідчого судді, суду.
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, а ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та діє до 22 березня 2016 року. Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 22 лютого 2016 року. Повний текст ухвали виготовлено 24 лютого 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1