справа №619/4869/15-к
провадження №1-кп/619/452/15
УХВАЛА
іменем України
25 листопада 2015 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_4
прокурораОСОБА_5
представника потерпілогоОСОБА_6
обвинуваченогоОСОБА_7
захисникаОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000576 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Золочів Золочівського району Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

установив
До Дергачівського районного суду Харківської області з апеляційного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000576 від 04.09.2015 року. з ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року, якою визначено підсудність Дергачівського районного суду Харківської області.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заявила клопотання, яке підтримав ОСОБА_7 , про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, так як реєстр матеріалів досудового розслідування складений в порушення вимог ст.109 КПК України. Формулювання обвинувачення не містить обставин, які характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінальних правопорушень, вони наведені вкрай стисло, не визначені кваліфікуючі ознаки правопорушення, не зазначено ознаки спрямованості умислу, мотиву дій та мети, які є обов`язковими при описуванні злочину, передбаченого ст. 115 КК України. У обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілого. В порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт містить відомості про висновки експертів (номери, дати, результати). Фактично це є посиланням на доказ, що суперечить вимогам процесуального закону, оскільки надання доказів до початку судового розгляду формує упереджене ставлення суду до підозрюваного, що в свою чергу є порушенням його права на захист.

Прокурор та представник потерпілого заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши клопотання та думку учасників судового провадження, суд дійшов до висновку про повернення обвинувального акта прокурору з наступних мотивів.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно п.1 ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Згідно ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно ст.103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) у протоколі; 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; 3) у журналі судового засідання.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про процесуальні дії чи процесуальні рішення слідчого щодо:

- залучення захисника, оскільки відповідно до ч.1 ст.52 КПК України у даному кримінальному провадженні участь захисника є обов`язковою;

- вручення письмового повідомлення про підозру, зміненого відповідно до ст. 279 КПК України, оскільки як вбачається з реєстру 05 вересня 2015 року було повідомлено про підозру, інших даних реєстр не містить. При цьому у обвинувальному акті є посилання на висновок експертизи №121-зл від 19 жовтня 2015 року;

- залучення експертів відповідно до ст.243 КПК України. При цьому реєстр містить дані про проведення експертиз;

- надання доступу до матеріалів досудового розслідування захиснику.

У розділі ІІІ реєстру матеріалів досудового розслідування зазначений запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою: дата обрання 07.09.2015 рік, строк застосування 01.12.2015 рік.

Із зазначеного вбачається, що строк тримання під вартою становить більше 60 днів, які встановлені ч.1 ст.197 КПК України. Даних про продовження строку тримання під вартою відповідно до ст.199 КПК України зазначений реєстр не містить.

Згідно п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

У обвинувальному акті не зазначені анкетні відомості потерпілого, а лише зазначені відомості представника потерпілого.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п.6 ч.1 ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити в себе не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання, у тому числі і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Між тим, відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та ознак правової кваліфікації унеможливлює якісно і повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно порушує право особи на захист.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

У обвинувальному акті зазначено: «.. В ході спілкування між ними виникла сварка, в ході якої у останнього виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті другій людині. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті другій людині, ОСОБА_7 ножем, який був при ньому, наніс ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичногоо експерта №121-зл від 19.10.2015 року: одне колото-різане, сковзне поранення грудної клітини з раньовим каналом..».

Формулювання обвинувачення не містить обставин, які характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину, вони наведені вкрай стисло, не визначені кваліфікуючі ознаки правопорушення, не зазначено ознаки спрямованості умислу, мотиву дій та мети, які є обов`язковими при правовій кваліфікації злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Такий виклад фактичних обставин справи унеможливить зміну обвинувачення в суді стосовно даних обставин, оскільки зміна обвинувачення в суді згідно вимог ст.338 КПК України передбачає виключно зміну правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, але не стосується викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.
У вказаній нормі кримінального процесуального закону мова йде про можливість зміни правової кваліфікації та обсягу обвинувачення під час судового провадження, а не виправлення описок. Крім того, зміна обвинувачення - це право прокурора, яким він в процесі розгляду справи може й не скористатися.
Вказані обставини, згідно КПК України, є обов`язковими вимогами стосовно змісту обвинувального акту та фактичних обставин злочину.

Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У обвинувальному акті не зазначено чи завдана шкода кримінальним правопорушенням.

Згідно п.8 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування).

У обвинувальному акті зазначено, що у кримінальному провадженні відсутні судові витрати. При цьому КПК України не містить такого терміну «судові витрати».

Згідно п.9 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: дату та місце його складення та затвердження.

У обвинувальному акті зазначена дата складання 30 жовтня 2015 року, при цьому як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувальний акт складено 02 листопада 2015 року.

Під час підготовчого судового засідання надійшло клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його безпідставність, та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Суд вважає, що наявні обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Також є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 з огляду на його моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

У зв`язку з викладеним, суд продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 314 ч.3 п.3, 350, 392 КПК України, суд -

постановив
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Повернути прокурору обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Харківській установі виконання покарань Управління ДПтС України в Харківській області (№27) до 22 січня 2016 року.

Ухвала в частині повернення обвинувального акта може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3