Справа № 10-98/10 Провадження №10-98/10 Головуючий у 1 інстанції:Сівчук А.Є.
Категорія:арешт Доповідач: Філюк П. Т.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2010 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Волинської області у складі

головуючого - суддіФілюка П.Т.,

суддів -Польового М.І., Пазюка О.С.,

з участю прокурора -Синюка О.В.

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію помічника прокурора на постанову Луцького міськрайонного суду від 16 березня 2010 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, уродженця м. Сімферополь, АР Крим, проживаючого в АДРЕСА_1, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого начальником транспортного відділу ПП «Імпалс», директором ПП «Нотіс М», несудимого,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луцького міськрайонного суду від 16 березня 2010 року відмовлено у задоволенні подання слідчого СВ Луцького MB УМВС України у Волинській області про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_1, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України, та обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд.

В апеляції на постанову суду прокурор ставить питання про її скасування та повернення подання на новий судовий розгляд. В обґрунтування зазначає, що с>дом не враховано, що ОСОБА_1 заволодів грошовими коштами в особливо великих розмірах, збитки не відшкодував, може впливати на співучасників злочину та на свідків, більшість з яких не допитано, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Прокурор вважає, що обраний запобіжний захід підписка про невиїзд не зможе забезпечити належної поведінки ОСОБА_1, тому просить постанову суду скасувати, а подання повернути на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, який виклав суть постанови та доводи апеляції, прокурора, який апеляцію підтримав з викладених у ній мотивів, ОСОБА_1 та його захисника, які просили відхилити апеляцію, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 148-150 КПК України суд, обираючи запобіжний захід, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, та інші обставини, що її характеризують. Запобіжний захід у вигляді взяття під варту застосовується при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі, продовжувати злочинну діяльність.

Як вбачається з матеріалів подання ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, має постійне місце проживання, раніше не судимий, одружений, на утриманні у нього знаходиться двоє малолітніх дітей.

Переконливих підстав вважати, що ОСОБА_1 буде перешкоджати встановленню істини у справі, ухилятися від слідства і суду, продовжувати злочинну / діяльність, впливати на співучасників злочину та чинити тиск на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин немає і в ході апеляційного розгляду подання судом таких доказів не здобуто.

Ті обставини, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину в особливо великих розмірах і завдані збитки не відшкодував, не можуть бути достатніми підставами для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в обранні ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрав йому запобіжний захід -підписку про невиїзд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції за обставин, наведених в апеляції, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 362, 382 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора міста Луцька залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від 16 березня 2010 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Головуючий

судді