Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 10 лютого 2016 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року щодо неї,
встановила:
Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_4 визнано винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, по епізоду 05 липня 2014 року та визначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй майна. В скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, по епізоду 16 грудня 2014 року, ОСОБА_4 виправдано.

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до касаційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати постановлене щодо неї судове рішення, кримінальне провадження у частині її засудження закрити та змінити вирок у частині її виправдання. Вважає, що вирок є незаконним і необґрунтованим та підлягає скасуванню у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Однак касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до пункту четвертого якої касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Крім того згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, що мають узгоджуватись зі ст. 436 КПК України.

Зазначаючи про порушення судами певних норм, скаржник має належно обґрунтувати такі свої доводи й вказати які саме норми закону порушено та в чому саме полягають такі порушення. Прохання, висловлене до суду касаційної інстанції, має узгоджуватись із мотивами, з яких скаржник оскаржує судові рішення.

Однак, засудженою ОСОБА_4 вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

Обґрунтування доводів скаржника із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень не відповідають висловленим у касаційній скарзі вимогам до суду касаційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких, суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 424 КПК України в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Тобто, предметом розгляду однієї касаційної скарги може бути одне судове рішення суду першої інстанції та судове рішення апеляційного суду, постановлене за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення місцевого суду.

З долучених до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що за результатами розгляду апеляції на вирок у кримінальному провадженні щодо засудженої ОСОБА_4 апеляційним судом постановлено відповідне судове рішення, однак жодних доводів для скасування чи зміни судового рішення апеляційної інстанції скаржниця у касаційній скарзі не наводить.

Згідно зі ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
У касаційній скарзі засуджена просить скасувати вирок у частині її засудження, кримінальне провадження щодо неї закрити та змінити вирок суду в частині її виправдання. Однак, мотивуючи скаргу ОСОБА_4 обґрунтовує свої доводи лише щодо своєї незгоди з її засудженням та не наводить жодних доводів щодо зміни вироку суду в частині її виправдання.

Отже, прохання особи до суду не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги

Крім того, касаційна скарга не містить посилань на передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування або зміни судових рішень із зазначенням у чому саме вони полягають та у ній не висловлено вимоги скаржника, які узгоджувалися б зі ст. 436 КПК України.

Доводи касаційної скарги щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
Оскільки касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 неналежно обґрунтована, а прохання скаржника висловлено не конкретно, суд касаційної інстанції позбавлений можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.

Як визначено ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Залишення касаційної скарги без руху або її повернення відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року щодо неї залишити без руху.

Надати скаржнику для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

Касаційну скаргу повернути скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7