У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря та прокурораОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 27 січня 2016 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року.
Зазначеним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого 07.07.2010 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 24.12.2013 року за відбуттям строку покарання, -

визнано винуватим та засуджено: за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю цих злочинів остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року вирок щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що 26 серпня 2014 року, в період часу з 23 год. до 24 год., діючи за попередньою змовою із засудженим у цьому провадженні ОСОБА_8 , він повторно, шляхом пошкодження вікна та проникнення до буд. АДРЕСА_2 , таємно викрали належну потерпілому ОСОБА_9 пральну машину «Samsung» вартістю 2700 грн., якою розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, 27 серпня 2014 року, в період часу з 01 год. до 02 год., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою, повторно, шляхом пошкодження вікна, проникли до буд. АДРЕСА_2 , звідки таємно намагалися викрасти належний потерплому ОСОБА_9 холодильник «Indezit» вартістю 3500 грн., але злочин до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки після того, як винесли цей холодильник з будинку та пішли у пошуку транспортного засобу з метою його подальшого транспортування, були викриті сусідом потерпілого, який переніс холодильника до свого домоволодіння по АДРЕСА_2 та повідомив про факт крадіжки самого потерпілого.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить судові рішення щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості. При цьому захисник вказує на те, що суд першої інстанції допустив неповноту при дослідженні обставин справи, не дав належної оцінку показанням ОСОБА_10 і ОСОБА_11 щодо їх затримання та порушення вимог ст. 213 КПК України, що, на думку захисника, потягло порушення права ОСОБА_10 на свій захист. Обгрунтовуючи суворість призначеного ОСОБА_10 покарання захисник вказує на те, що довідка-характеристика належним чином не оформлена, а тому суд безпідставно послався на неї як на обставину, що характеризує його особу при призначенні покарання. Також вважає, що суд безпідставно врахував обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий висновок суд зробив лише зі слів обвинувачених. Крім того захисник вважає, що судом не враховано обставину, що пом`якшує покарання вагітність дружини ОСОБА_7 . Оскільки зазначені обставини апеляційним судом залишені поза увагою, захисник вважає, що ухвала цього суду також підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення касаційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вчинення засудженим ОСОБА_7 злочинів за обставин, встановлених судом та викладених у вироку обґрунтовані показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , даними протоколів пред`явлення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для впізнання за фотознімками від 13.09.2014 року, згідно яких свідок ОСОБА_14 впізнав їх як осіб, у яких він придбав пральну машину «Самсунг», що стала предметом злочину, яку він добровільно видав слідчому та яку було визнано речовим доказом, а також показаннями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час судового розгляду провадження про обставини таємного заволодіння ними майном потерпілого, яким суд дав належну оцінку у вироку.
Враховуючи, що наведені докази були всебічно, повно й об`єктивно досліджені судом першої інстанції у їх сукупності, з чим обгрунтовано погодився і апеляційний суд, колегія суддів приходить до висновку, що кримінальний закон щодо ОСОБА_7 застосовано правильно, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. Покарання ОСОБА_7 судом призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про його особу та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, фактично в мінімальних розмірах санкції закону. При цьому суд обґрунтовано взяв до уваги обставину, що обтяжує покарання вчинення ОСОБА_7 злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки цю обставину було зазначено в підозрі та обвинувальному акті, що також підтверджено показаннями обох засуджених.
Враховуючи правильність кваліфікації дій засудженого ОСОБА_7 та призначення йому покарання з дотриманням положень Кримінального кодексу України, доводи касаційної скарги захисника про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає безпідставними.
Немає також підстав для скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 за доводами касаційної скарги захисника про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки перевіркою матеріалів провадження таких порушень у справі не виявлено і судами першої та апеляційної інстанції не допущено.
На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :

Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_15 ОСОБА_3