Справа № 562/2383/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
22.02.2016 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області об`єднане кримінальне провадження №0000515 та №0000763 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лідаво Здолбунівського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
11 серпня 2015 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_4 двоє металевих дверцят від пічки, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 800 грн.

Крім того, 12 серпня 2015 року ОСОБА_6 , за попередньою змовою спільно з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження у зв`язку з її розшуком, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу таємно викрали належну ОСОБА_4 металеву рейсу довжиною близько 2,5 метра, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на суму 218,40 грн.

Також, 16 листопада 2015 року близько 20.00 години ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в господарстві дачного будинку по АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_5 дві курки вартістю 58 грн., які знаходилися у сараї, та одного кроля вартістю 99 грн., який знаходився у клітці на подвір`ї, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 157 грн.

Крім того, 17 листопада 2015 року близько 20.00 години ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в господарстві дачного будинку по АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_5 два кролі вартістю 210 грн., які знаходився у клітці на подвір`ї, та один мішок зерна (ячменю) вагою 40 кг вартістю 160 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 370 грн.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в учинених крадіжках у серпні 2015 року з подвір`ї будинку АДРЕСА_2 належних потерпілому ОСОБА_4 металевих дверцят і рейси, а також у вчинених крадіжках у листопаді 2015 року з подвір`я дачного будинку по АДРЕСА_3 належних потерпілому ОСОБА_5 свійських тварин і зерна за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та підтвердив встановлені судом обставини та участі у крадіжці рейси ОСОБА_7 , погодившись з кількістю та вартістю викраденого майна. У скоєному щиро розкаявся.

Його показання повністю узгоджуються з показаннями допитаних у судовому засіданні потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо обставин викраденого у них майна.

У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у скоєних кримінальних правопорушеннях доведена повністю.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 та ч 2 ст.185 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує, що злочини, в яких він обвинувачується, згідно ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, стан його здоров`я, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої потерпілим шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не виявлено.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої інспекції.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання

-за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік,

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю вчинених злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_6 відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речові докази по справі, а саме: металеву рейсу довжиною 2,4 м, яка знаходилася у складському приміщенні ОСОБА_8 по АДРЕСА_4 , повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: