Справа № 361/425/16-к
Провадження № 1-кп/361/90/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
16 лютого 2016 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , міра запобіжного заходу не обиралась, раніше в силу ст.89 КК України не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Гоголів Броварського району, Київської області, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово офіційно не працюючого, маючого неповнолітню дитину, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , міра запобіжного заходу не обиралась, раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 06 лютого 2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст..309ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України, іспитовий строк 1 рік 6 місяців,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України,-

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна(крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що 02 серпня 2015 року, приблизно після 21-ї години ОСОБА_4 зустрівшись із ОСОБА_5 на АДРЕСА_3 , домовились із корисливих мотивів, спільно, викрасти алюмінієвий профіль та інше майно із складського приміщення належного ОСОБА_8 , що знаходиться по АДРЕСА_4 .
З цією метою, приблизно після опівночі 03 серпня 2015 року ОСОБА_4 , попередньо підготувавши для транспортування викраденого майна мотоблок марки «Кентавр» з причепом на якому разом із ОСОБА_5 , обоє, поїхали до вищезазначеного складського приміщення в с.Красилівка, де, таємно проникли на огороджену територію.
Такі дії, обох обвинувачених, кваліфіковані за ст.185ч.3 КК України.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєному розкаялися, визнали повністю свою вину, пояснили, що завчасно домовились між собою на здійснення крадіжки та на мотоблоці, що належав батьку ОСОБА_5 поїхали до складського приміщення в с.Красилівку, звідки з приміщення вчинили крадіжку профіля і електроінструментів. Коли повертались з викраденим в с.Гоголів були зупинені працівниками міліції, яким зізнались у вчинені крадіжки і все викрадене було повернуто потерпілому ОСОБА_8 .
Також обвинувачені вказали, що інших злочинів не вчиняли. Повідомили, що офіційно не працевлаштовані, але постійно підробляють на інших роботах. Просять їх суворо не карати та не направляти в місця позбавлення волі.
Покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Суд, відповідно до вимог ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими, прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинувачених та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують їх особи.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованому злочині.
Суд, аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження приходить висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинили за попередньою змовою групою осіб таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з проникненням в приміщення і такі їх дії правильно кваліфіковано за ст.185ч.3 КК України, тому вони обоє повинні нести відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185ч.3 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про їх особи, що вони обоє за місцем проживання до скоєного характеризувалися посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обох підсудних, суд визнає їх каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1ч.1 ст.66 КК України, а стосовно ОСОБА_5 і те, що він має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставин, які обтяжують покарання обох обвинувачених, передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до покарання відповідно до санкції ч.3ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, пом`якшуючі обставини, дані про його особу, що він кається у вчиненому, правову позицію прокурора про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією від суспільства, а також приймаючи до уваги його поведінку в суді, яка свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, значних наслідків від скоєного злочину не наступило, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні покарання відповідно до санкції інкримінованого злочину у виді позбавлення волі, при цьому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, правову позицію прокурора про необхідність реального відбуття покарання обвинуваченим, приходить висновку про необхідність його засудження до покарання у виді позбавлення волі, з реальним його відбуттям, оскільки він інкримінований злочин вчинив, будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за аналогічні злочини, та в період іспитового строку, а тому призначення іншого виду покарання, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільної небезпеки, відношенню обвинуваченого до скоєного, не буде належним чином сприяти його виправленню та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Суд переконаний, що покарання у виді позбавлення волі буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням суд не вбачає.
На підставі ст.71 КК України, суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком, вважає за необхідне приєднати до цього покарання частково не відбуте ним покарання відповідно до вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2015 року за яким його було засуджено за ст.309ч.1 КК України до одного року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Цивільний позов в даному провадженні не заявлявся, речові докази слід вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 .
На підставі ч.2ст.124 КПК України суд стягує з обвинувачених на користь держави передбачені ст.118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1566грн.24коп. за проведення товарознавчих експертиз, які вважає за необхідне стягнути в рівних частках з двох обвинувачених.
Запобіжний захід стосовно підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувався, але вони по вироку засуджуються до позбавлення волі: ОСОБА_4 звільняються від відбуття покарання з випробуванням, а ОСОБА_5 до реального відбуття призначеного покарання то суд вважає за можливе на період до набрання вироком законної сили обрати обом засудженим - особисте зобов`язання з покладенням на них наступних обов`язків: 1) прибувати до суду по викликах; 2) не відлучатися із м.Бровари та Броварського району Київської області; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи, а також роз`яснити обвинуваченим, що в разі невиконання перерахованих обмежень або їх порушення до них може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання за попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2015 року у виді 6-ти місяців позбавлення волі і остаточно призначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 6(шість) місяців.
Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання по цьому вироку після набрання ним законної сили з послідуючим його поміщенням до Київського СІЗО УДПС України в м.Києві та Київській області та направленням в місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання.
До набрання вироком законної сили відповідно до вимог ст.ст.176,177 КПК України обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, та покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до суду по викликах на судові засідання; 2) не відлучатися без дозволу суду із м.Бровари та Броварського району Київської області; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи, а також роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання перерахованих обмежень або їх порушення до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 2(два) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися туди для реєстрації.
До набрання вироком законної сили відповідно до вимог ст.ст.176,177 КПК України обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до суду по викликах на судові засідання; 2) не відлучатися без дозволу суду із м.Бровари та Броварського району Київської області; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи, а також роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання перерахованих обмежень або їх порушення до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.
Речові докази: 6 алюмінієвих профілів, компресор марки «Forte» моделі «VEL-50», міксер-дрель марки «Фиолент» моделі «МДІ Ю», шліфувальну машину марки «Makita» моделі «GA9030S», кутову шліфувальну машинку марки «DWT» моделі «WS07-125», кутову шліфувальну машинку марки «DWT» моделі «WS08-125», зварювальний інвентор марки «Prorab Forwsrd» моделі «201 IGBT», ударний дриль марки «DWТ» моделі «SBM-780», перфоратор марки «DWТ» моделі «ВН-1500» вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 , дозволити ними розпоряджатись та використовувати за призначенням, після вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 783грн.12коп.(сімсот вісімдесят три гривні 12 копійок) за проведення експертиз по вказаному провадженню.
Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Гоголів Броварського району, Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 783грн.12коп.(сімсот вісімдесят три гривні 12 копійок) за проведення експертиз по вказаному провадженню.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченим та прокурору.
Суддя ОСОБА_1