У Х В А Л А
Справа №377/1029/15-к
Провадження №1-кп/377/62/15
08 жовтня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,
особи, відносно якої розглядається клопотання, ОСОБА_8 ,
законного представника особи, щодо якої розглядається клопотання, ОСОБА_9 ,
представника кримінальної міліції у справах дітей Ріпкінського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 ,
представника служби у справах дітей Ріпкінської районної держадміністрації Чернігівської області ОСОБА_11 ,
соціального педагога ОСОБА_12 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутича Київської області, українця, учня 9 класу Неданчицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
УСТАНОВИВ:
08 вересня 2015 року до Славутицького міського суду Київської області надійшло клопотання прокурора прокуратури м.Славутича Київської області про застосування до неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, неповнолітнім ОСОБА_8 вчинено за наступних обставин.
13 липня 2015 року близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи біля магазину «Сільпо», розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, Привокзальна площа, буд. 5, зустрів знайомого йому ОСОБА_6 та, маючи умисел на заволодіння майном останнього, з корисливих мотивів вирішив заволодіти шляхом зловживання довірою потерпілого його мобільним телефоном марки «Nokia Asha 210 Dual Sim», вартістю 839 гривень, в якому була встановлена sim-картка оператора стільникового зв`язку «МТС» вартістю 25 гривень.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , зловживаючи довірою ОСОБА_6 попросив у нього мобільний телефон марки «Nokia Asha 210 Dual Sim» подивитися. ОСОБА_6 , не підозрюючи в діях ОСОБА_8 намірів на заволодіння його мобільним телефоном, передав його останньому. ОСОБА_8 взяв у руки мобільний телефон ОСОБА_6 , подивився і тримаючи його пішов в бік автовокзалу м. Славутича, розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, Привокзальна площа, буд. 2. Після цього ОСОБА_8 з мобільним телефоном ОСОБА_6 сів в автобус та поїхав до м. Чернігова, де продавав його там, тобто заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 864 гривні.
Неповнолітній ОСОБА_8 , відносно якого розглядається клопотання про застосування до нього примусових заходів виховного характеру, суду пояснив, що він проживає у рідного дядька в с.Недаднчичі, з батьком на даний час не проживає, оскільки його з дому вигнала дружина батька, з якою він посварився. 13 липня 2015 року він приїхав з с.Неданчичі до м.Славутича. Близько 15 години 30 хвилин зустрівся біля магазину «Сільпо» з раніше знайомим йому ОСОБА_6 і вони пішли гуляти по місту. Побачивши у ОСОБА_6 мобільний телефон, він попросив у нього для того, щоб з ним з`їздити в м. Чернігів. В той же день він поїхав в м. Чернігів до свого брата і там продав телефон.
Факт суспільно-небезпечного діяння та вина ОСОБА_8 у його вчиненні за вказаних обставин доведена даними, отриманими з показань потерпілого, свідків, досліджених у судовому засіданні документів та речових доказів.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 13 липня 2015 року близько 15 години 30 хвилин він зустрівся біля магазину «Сільпо» в м.Славутичі з раніше знайомим йому ОСОБА_8 і вони пішли гуляти по місту. Потім ОСОБА_13 попросив у нього мобільний телефон для того, щоб з`їздити з ним в м. Чернігів, на що він погодився та дав йому свій телефон. На наступний день вони зустрілися з ОСОБА_14 і він йому розказав, що телефон в нього викрали та пообіцяв, що телефон він знайде і йому поверне. Проте, мобільний телефон ОСОБА_13 так йому і не повернув, тому його мати звернулася до міліції із заявою. Працівники міліції йому повернули мобільний телефон і тому він немає претензій до ОСОБА_15 ..
Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він працює директором Неданчицької ЗОШ І-ІІ ступенів. ОСОБА_8 почав навчатися в даній школі з 2012 року, проте в період з 29.08.2013 року по 29.05.2014 року був відрахований зі школи, бо навчався в Центрі соціальної реабілітації, з 01.09.2014 року він знову навчається в цій школі. Починаючи з травня 2015 року ОСОБА_8 почав пропускати уроки без поважних причин, покидати домівку, вживати спиртні напої, палити. На даний час ОСОБА_13 проживає у свого дядька, оскільки в нього склалися неприязнені відносини з мачухою. Вважає, що батько неповнолітнього ОСОБА_8 не здатен впливати на поведінку свого сина і тому передавати його під нагляд батька не доцільно.
Свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона працює головою Неданчицької сільської ради та знає сім`ю неповнолітнього ОСОБА_8 .. Рідна мати неповнолітнього позбавлена батьківських прав, а він проживав із своїм батьком, в якого є друга сім`я. Після того, як він почав вчиняти крадіжки в сім`ї, то мачуха вигнала його з дому і на даний час він проживає у свого дядька. В помешканні дядька антисанітарні умови та відсутні продукти харчування. Вважає, що не можна передавати неповнолітнього ОСОБА_8 під нагляд батька, оскільки батько не має впливу на його поведінку і виховання.
Представник служби у справах дітей Ріпкінської районної держадміністрації Чернігівської області ОСОБА_11 , допитана як свідок, суду показала, що неповнолітнього ОСОБА_8 знає з 2012 року, коли він переїхав проживати до батька в с.Неданчичі, оскільки його матір було позбавлено батьківських прав. Проте, дитину в сім`ї батька не прийняли, в нього склалися неприязнені відносини з дружиною батька, тому він тікав з дому. У зв`язку з чим його було відправлено в Центр соціальної реабілітації, де він навчався з 29.08.2013 року по 29.05.2014 року. Після повернення з Центру соціальної реабілітації він почав проживати знову в сім`ї батька та навчатися в Неданчицькій сільській школі. Після вчинення крадіжок у сім`ї батька мачуха вигнала його з дому, і зараз він проживає у свого дядька. Батько не має впливу на свого сина та не в змозі здійснювати за ним контроль, тому для перевиховання його необхідно направити до закладу соціальної реабілітації.
Представник кримінальної міліції у справах дітей Ріпкінського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 , допитаний як свідок, суду показав, що виходячи з поведінки неповнолітнього ОСОБА_8 та ситуації, яка склалася в сім`ї батька, вважає за доцільне направити ОСОБА_8 до спеціальної навчально-виховної установи.
Згідно Звіту про товарознавчу експертизу майна від 17.08.2015 року вартість мобільного телефону марки «Nokia Asha 210 Dual Sim» становить 839 гривень, вартість sim-картки оператора стільникового зв`язку «МТС» становить 25 гривень (а.с. 66-81).
Мобільний телефон марки «Nokia Asha 210 Dual Sim», а також коробка до телефону «Nokia Asha 210 Dual Sim» блакитного кольору, на якій є наклейка з написом «Nokia 210.2 RM-928, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 », WLAN: НОМЕР_3 » постановою старшого слідчого Славутицького МВ від 25 серпня 2015 року визнані речовими доказами та передані на зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_7 (а.с 64).
Дії неповнолітнього ОСОБА_8 містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.
Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру з передбачених ч.2 ст.105 КК України, має бути застосовано до ОСОБА_8 , суд враховує наступні обставини.
З показань представника кримінальної міліції у справах дітей Ріпкінського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 та представника служби у справах дітей Ріпкінської районної держадміністрації Чернігівської області ОСОБА_11 вбачається, що найбільш доцільною формою виправлення ОСОБА_8 є направлення його до закладу соціальної реабілітації, оскільки батько не має впливу на сина і не займається його вихованням.
З показань свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_8 вийшов з-під контролю батька ОСОБА_9 і він не зможе здійснювати за ним нагляд.
Законний представник ОСОБА_9 суду пояснив, що він не може проживати разом з неповнолітнім сином, бо у сина неприязнені відносини з його дружиною і налагодити відносини між ними йому не вдалося, бо син вийшов з-під контролю і не піддається виховному впливу, тому не погоджується з тим, щоб йому сина передали під нагляд.
Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 7 серпня 2012 року позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матір ОСОБА_18 (а.с. 62-63).
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_8 він тимчасово проживає у ОСОБА_19 , 1959 року народження, у його власному будинку після того, як дружина батька ОСОБА_20 вигнала його з дому за злочинну поведінку. Разом з ними проживає ОСОБА_21 , 1987 року народження. Будинок складається з двох кімнат, в будинку антисанітарні умови проживання, продукти харчування відсутні (а.с. 109 ).
Згідно довідки виконавчого комітету Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_8 разом зі своїм батьком ОСОБА_9 та його сім`єю проживає ії за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 53).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 52).
Як вбачається з довідки КЗ «Ріпкинської центральної районної лікарні Ріпкинської районної ради Чернігівської області», ОСОБА_8 у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не знаходиться (а.с. 57-58).
За місцем навчання ОСОБА_8 характеризується негативно (а.с.49).
Згідно Звіту про неповнолітнього у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх, складеного Службою у справах дітей Ріпкінської районної держадміністрації Чернігівської області, неповнолітній ОСОБА_8 проживає разом з дядьком ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 здоровий, фізично розвинений, хронічних захворювань немає, на «Д» обліку не перебуває, фізичний розвиток відповідає віку. За соціально-психологічними рисами він не стриманий, байдужий, схильний до обману. З батьком та мачухою не проживає, оскільки у неповнолітнього відсутні будь-які порозуміння з мачухою. Мачуха ОСОБА_20 вигнала його з дому, не хоче бачити його в сім`ї. Причина девіантна поведінка ОСОБА_8 : грубе поводження з нею, її батьками та дітьми, крадіжки в сім`ї, випадки самовільного залишення домівки. Батько впливу на сина не має. В сім`ї виникають часті сварки у зв`язку з неадекватною поведінкою ОСОБА_8 , поведінка дитини не контрольована. Навчається у 9 класі Неданчицької ЗОШ І-ІІ ступенів, здібний, у праці старанний, витривалий, але навчається не в повну міру. Має здібності до гуманітарних наук, через лінощі погано засвоює програмний матеріал, домашні завдання виконує не систематично. Поведінка поза домівкою не контрольована, обмежень в позаурочному часі немає, додому може прийти невчасно. Неповнолітній ОСОБА_8 шкодує про свої вчинки та готовий нести відповідальність. Оскільки дитина в сім`ї батька не проживає, напружені відносини в сім`ї не можуть забезпечити позитивного результату, то найбільш доцільним заходом щодо неповнолітнього з метою перевиховання є направлення неповнолітнього ОСОБА_8 до закладу соціальної реабілітації дітей (а.с. 106-108).
Враховуючи особу неповнолітнього, його вік, ставлення до суспільно-небезпечного діяння, ступінь тяжкості суспільно-небезпечного діяння, думку законного представника ОСОБА_9 , який заперечував проти передачі неповнолітнього сина йому під нагляд, оскільки він вийшов з-під його контролю та не піддається виховному впливу, суд дійшов висновку про те, що до неповнолітнього ОСОБА_8 необхідно застосувати примусовий захід виховного характеру, передбачений ч.2 ст.105 КК України, у виді направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків - професійного училища соціальної реабілітації строком на два роки шість місяців, оскільки він не може бути виправлений іншими заходами.
Як зазначено у ч.3 ст. 501 КПК України, при застосуванні до неповнолітнього примусового заходу у вигляді направлення до спеціального навчально-виховного закладу на уповноважений підрозділ органів внутрішніх справ покладається обов`язок доставити неповнолітнього до спеціального навчально-виховного закладу.
Речові докази - мобільний телефон марки «Nokia Asha 210 Dual Sim», коробка до телефону «Nokia Asha 210 Dual Sim» блакитного кольору, на якій є наклейка з написом «Nokia 210.2 RM-928, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 », WLAN: НОМЕР_3 », які передані на зберігання законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до п.5 ч.9 ст. 100 КПК України необхідно залишити законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ..
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 500, 501 КПК України, -
Застосувати до ОСОБА_8 примусовий захід виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків професійного училища соціальної реабілітації строком на два роки шість місяців.
Речові докази - мобільний телефон марки «Nokia Asha 210 Dual Sim», коробка до телефону «Nokia Asha 210 Dual Sim» блакитного кольору, на якій є наклейка з написом «Nokia 210.2 RM-928, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 », WLAN: НОМЕР_3 », які передані на зберігання до законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , залишити законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ..
Виконання ухвали в частині доставлення неповнолітнього ОСОБА_8 до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків професійного училища соціальної реабілітації покласти на Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд Київської області протягом 30 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1