Дата документу Справа № 249/8376/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1900/15
Єдиний унікальний № 249/8376/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 249 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001144, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 вересня 2015 року, якою
обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, неофіційно працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Згідно зі змістом судового рішення, до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Під час підготовчого судового засідання судом, зокрема встановлено, що всупереч п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті зазначено неповно, незрозуміло та містить неконкретне формулювання обвинувачення.

Так, із обвинувачення не зрозуміло які саме дії, направлені на незаконне зайняття рибним добувним промислом вчинив обвинувачений ОСОБА_7 (безпосередній виконавець, організатор, підбурювач або посібник), кому належить та хто передав виконавцям даного злочину заборонене знаряддя лову - ручну драгу.

В порушення п. 7 ч. 2 вищевказаної статті, в ньому не зазначено обов`язкової ознаки об`єктивної сторони незаконного добувного рибного промислу, що характеризує ці дії, як злочин, а саме - заподіяння істотної шкоди, яка визначається у своїй сукупності із вартістю аналізу екологічної цінності та кількості здобутого, розміром шкоди заподіяної довкіллю та які негативні наслідки настали від їх знищення.

Також, всупереч вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить відомості про потерпілих у кримінальному провадження, проте зі змісту цього акту вбачається, що діями, які інкриміновані ОСОБА_7 , завдано шкоди рибогосподарським водним об`єктам України на загальну суму 113 934 грн.

В порушення вимог ст. ст. 109, 291 КПК України у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування невірно та не в повному обсязі зазначені процесуальні дії та процесуальні рішення, проведені та складені в ході досудового розслідування, зокрема щодо прийнятих слідчим процесуальних рішень, відсутні відомості про потерпілих у кримінальному провадження. Також слідчим, всупереч вимог КПК України повідомлення про підозру включено до переліку процесуальних рішень, хоча повідомлення про підозру є процесуальною дією у відповідності до вимог ст. 111 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акту, як такого, що не відповідає вимогам КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор у провадженні посилаючись на незаконність судового рішення через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зокрема вказано фактичні обставини кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація та розмір шкоди, яка встановлена на підставі довідки Бердянського територіального відділу Азоврибохорони і є істотною, т.я. внаслідок дій обвинуваченого незаконно було здобуто особливо цінні породи риб. Стосовно посилань суду про незрозумілість обвинувачення щодо направленості дій ОСОБА_7 , вважає, що ці обставини не є підставами для повернення обвинувального акту, та можуть бути усунуті під час судового розгляду провадження, зокрема шляхом зміни/складення нового обвинувального акту. Відносно не встановлення потерпілого у провадженні зазначає, що діями ОСОБА_7 завдано шкоду державі, а тому зазначати у акті в якості потерпілого державу необов`язково. Безпідставним вважає і висновок суду щодо віднесення у реєстрі матеріалів досудового розслідування повідомлення про підозру до процесуальних рішень, замість дій, оскільки повідомлення про підозру, на думку прокурора, є саме процесуальним рішенням, оскільки визначає процесуальне положення особи якій повідомлено про підозру. Тому просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_7 у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора у провадженні задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Згідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, виходячи з норм закону, викладених в ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування таким чином виклав фактичні обставини події, що є предметом дослідження в провадженні, що формулювання обвинувачення взагалі не містить опис дій, які б відповідали диспозиції статті обвинувачення, тобто необхідні для прийняття судового рішення.
Колегія суддів вважає, що вказівки суду щодо невідповідності обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України, не суперечать нормі вказаного закону, а підстави, на які послався суд першої інстанції у своїй ухвалі, перешкоджають розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_7 в судовому засіданні, оскільки такі обставини свідчать про неконкретність обвинувачення, тобто перешкоджають реалізації права на захист обвинуваченого.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані обґрунтованими, а тому ухвала суду не підлягає скасуванню за підстав, наведених в скарзі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4