Провадження № 1-кс/161/4517/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 листопада 2015 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_6 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
10.11.2015 до Луцького міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_6 про арешт автомобіля марки «BMW-535», 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що військовою прокуратурою Луцького гарнізону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 від 07.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В разі заявлення в майбутньому цивільного позову та для подальшого виконання рішення суду, на автомобіль марки «BMW-535», 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , необхідно накласти арешт, з метою виключення ризиків, які можуть призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з викладених у ньому мотивів, власник майна та його представник клопотання заперечили.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.171 КПК України у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Чинним кримінальним процесуальним законом, зокрема ст.170 КПК України, визначено коло осіб, на майно яких може бути накладено арешт, а саме - підозрюваний, обвинувачений або особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридична особа, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання, у кримінальному провадженні №0000075 від 07.04.2015 за ч.2 ст.364 КК України жодній особі, в тому числі ОСОБА_4 , не повідомлено про підозру, відсутній обвинувачений або особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Окрім того, слідчий клопотання обґрунтовує тим, що арешт майна є необхідним для заявлення в майбутньому цивільного позову, однак в порушення ч.ч.3,4 ст.171 КПК України, в матеріалах клопотання відсутні докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, 07.07.2015, на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів, був вилучений у ОСОБА_4 , однак в порушення вимог ч.5 ст.171 КПК України слідчий, прокурор не звернувся до суду з клопотанням про його арешт, натомість лише 06.10.2015 вказаний транспортний засіб був повернутий законному володільцю.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не ґрунтується на законі, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_6 про арешт автомобіля марки «BMW-535», 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя