УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №282/1110/15 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.2, 304 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 на вирок Любарського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 304 ч.1 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Браженка
Черняхівського району Житомирської області,
АДРЕСА_1 , зареєстровану в
АДРЕСА_1 , громадянку України, на
утриманні має двох малолітніх дітей, не судиму,-
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 2(два) роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 304 КК України на 3 ( три) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_10 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти КВІ про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Забріддя
Черняхівського району Житомирської області,
зареєстровану за адресою
АДРЕСА_3 , громадянку
України, ученицю Любарського професійного
ліцею, не судиму,-
засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти КВІ про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.
Запобіжний захід, до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, вирішено не застосовувати.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Стягнуто з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 солідарно на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 491 гривня 04 копійки.
Речові докази по справі: мобільний телефон «SAMSUNG GT S5360» білого кольору шкіряний чохол до мобільного телефону чорного кольору, карту пам`яті «Micro SD» об`ємом 4 Gb, сім карту з номером НОМЕР_1 мобільного оператора «Київстар» - які передано на зберігання ОСОБА_11 повернуто власнику.
Згідно змісту вироку суду та матеріалів провадження, 09 липня 2015 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_10 , являючись знайомою і достовірно знаючи про вік ОСОБА_8 , що вона є неповнолітньою, діючи умисно, заохочуючи протиправні дії ОСОБА_8 , шляхом пропозиції здійснити крадіжку чужого майна, на що ОСОБА_8 погодилася, викликала у неповнолітньої бажання і рішучість взяти участь у скоєнні злочину. Тим самим ОСОБА_10 втягнула неповнолітню ОСОБА_8 у злочинну діяльність.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є неповнолітньою, умисно, з метою схилити останню до вчинення кримінального правопорушення, вказала їй на сумочку ОСОБА_11 та мобільний телефон «SAMSUNG GT S5360», які знаходилися на кушетці та запропонувала викрасти даний мобільний телефон.
Отримавши згоду неповнолітньої ОСОБА_8 , викликавши в неї бажання та рішучість вчинити протиправні дії за попередньою змовою групою осіб таємно викрасти належний ОСОБА_11 мобільний телефон, ОСОБА_10 втягнула неповнолітню ОСОБА_8 у злочинну діяльність.
В подальшому неповнолітня ОСОБА_8 , умисно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу із жіночої сумочки ОСОБА_11 викрала мобільний телефон марки «SAMSUNG GT S5360» білого кольору, який знаходився у шкіряному чохлі чорного кольору, після чого разом із ОСОБА_10 залишила приміщення поліклініки Любарської центральної районної лікарні.
У даному мобільному телефоні знаходилися сім-карта з номером НОМЕР_1 мобільного оператора «Київстар», на рахунку якого були грошові кошти в сумі 21 гривня та карта пам`яті «Micro SD» об`ємом 4 Gb.
В подальшому неповнолітня ОСОБА_8 вийняла з вказаного мобільного телефону сім-карту мобільного оператора «Київстар» та залишила її в себе, а сам мобільний телефон «SAMSUNG GT S5360», віддала ОСОБА_10 на вимогу останньої.
09.07.2015 року у приміщенні службового кабінету № 19 Любарського РВ УМВС України в Житомирській області, розташованого за адресою: смт. Любар, вул. Черняхівського,7 Житомирської області, у ОСОБА_10 було виявлено та вилучено мобільний телефон «SAMSUNG GT S5360», шкіряний чохол чорного кольору, карту пам`яті «Micro SD» об`ємом 4 Gb, сім-карту з номером НОМЕР_1 мобільного оператора «Київстар».
В апеляційній скарзі заступник прокурора області просить вирок Любарського районного суду від 21.10.2015 року стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в частині стягнення судових витрат змінити. Стягнути з обвинувачених судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 491 грн. 04 коп. в рівних долях на користь держави. В решті вирок суду залишити без зміни.
В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор зазначає, що судом першої інстанції, у резолютивній частині вироку, вирішено стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на користь держави 491 грн. 04 коп. судових витрат за проведення судово-товарознавчих експертиз солідарно, що суперечить вимогам закону, оскільки згідно ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суду, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, адвоката ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , підтверджуються зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами та будь - ким з можливих апелянтів не оспорюються.
Вирок суду 1-ї інстанції ґрунтується на перевірених в судовому засіданні доказах, яким суд надав вірну оцінку, здійснивши правильні юридичні висновки, які є достатньо обґрунтованими та належним чином мотивованими.
Кваліфікація протиправних дій ОСОБА_10 за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України, та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною та будь-яких сумнівів не викликає.
Покарання обвинуваченій ОСОБА_10 та ОСОБА_8 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, характеристики винних осіб, думки потерпілої, а також обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України.
Зазначені обставини будь-ким з можливих апелянтів також не оспорюються.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з викладеними в апеляції прокурора доводами про те, що суд першої інстанції, постановляючи вирок від 21.10.2015 року щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не вірно стягнув з них судові витрати за залучення експертів: у солідарному порядку.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11від 07.07.1995 року у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Таким чином, задовольняючи апеляцію прокурора, на вирок Любарського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2014 року, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у дольовому порядку судові витрати за залучення експертів по 245 грн.52 коп. з кожної.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 418,219 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляцію прокурора задовольнити.
Вирок Любарського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року - змінити.
Стягнути процесуальні витрати за залучення експертів у дольовому порядку з обвинувачених: ОСОБА_10 - 245 грн. 52 коп. та ОСОБА_8 - 245 грн. 52 коп..
В решті вказаний вирок залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: