Справа № 1008/3933/12
Провадження № 1/1008/300/12
ВИРОК

Іменем України

19.07.2012

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ВОРОБЙОВОЇ В.М.,

при секретарі Барановій Г. П.,

з участю прокурора Руденко Є. В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальну справу за обвинуваченням:

МАРТИНАЙТУСА ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, -

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В с т а н о в и в :

10.05.2012 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився в приміщенні торгівельного кіоску «Празян» по вул. Декабристів, 6 в м. Василькові, Київської області, де, в ході сварки з ОСОБА_4 у нього виник намір на відкрите викрадення майна останньої. Далі, ОСОБА_3, реалізуючи свій злочинний намір та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого завдав їй декілька ударів по обличчю та тулубу, після чого відкрито викрав мобільний телефон ОСОБА_4 марки «Нокіа 2310», вартістю 170 грн. із сім карткою мобільного оператора «Лайф», яка вартості для потерпілої не становить та на рахунку якої грошових коштів не було.

З місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, чим ОСОБА_4 завдав фізичної та матеріальної шкоди на загальну суму 170 грн., викраденим розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку експерта №252 від 25.05.2012 року у гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, мали місце наступні тілесні ушкодження: синець на лівому передпліччі. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в строк та за обставин, вказаних в постанові. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоровя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний МАРТИНАЙТУС С. Л. винним себе в скоєнні описаного в цьому вироку злочину визнав повністю і суду пояснив, що станом на 10.05.2012 року потерпіла була його дружиною. Відносини між ними були зіпсованими і заява про розлучення була в суді. 09.05.2012 року дружина повідомила його, що піде до подруги, ночувати не повернулась і наступного дня, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, він пішов виясняти відносини до кіоску, де вона працювала . В ході розмови він вдарив потерпілу і забрав зі столу її мобільний телефон, бо не хотів щоб вона дзвонила своєму хлопцеві. Наступного дня він з квітами пішов до неї вибачатися, повернув їй інший телефон,оскільки її телефон віддав матері, яка на той час перебувала в лікарні і потребувала постійного зв,язку, але заява до міліції вже була написана.Пізніше телефон в нього був вилучений працівниками міліції і повернутий потерпілй. В скоєному щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілої.

Потерпіла МАРТИНАЙТУС Н. В. суду пояснила, що з підсудним прожила півтора року в шлюбі і 2,5 роки без шлюбу. Станом на 10.05.2012 року вони разом з підсудним не проживали і її заява про розлучення була в суді. Станом на 10.05.12 року суд своїм рішенням шлюб між ними розірвав.Але підсудний її переслідував, наполягаючи на продовженні сімейних стосунків, ображав її, навіть застосовував фізичну силу.Вона на той час проживала у матері в с. Ксаверівка, але він приїздив туди і.Вона дійсно два рази ночувала за місцем його проживання в с. Березанщина тільки для того, щоб з,ясувати стосунки і вмовити його не переслідувати її. Оскільки вона не має наміру з ними миритись. 09.05.2012 року підсудний запропонував зустрітись, але вона відмовилась. 10.05.2012 року він прийшов до кіоску , де вона працює, пяний, говорив що не дасть розлучення і не дасть спокійно жити у Василькові. Телефон лежав на столі, він його взяв і ударив її кілька разів, але свідомості вона не втрачала. Лайку почули люди і витягли його з кіоску, а вона пішла до міліції. Наступного дня підсудний повернув інший телефон, а свій вона отримала пізніше від працівників міліції. Вважає щоб підсудного слід покарати по закону.

Крім повного визнання своєї вини, показань потерпілого винність підсудного стверджується письмовими матеріалами справи:

-протоколом усної заяви про злочин від 10.05.2012 року, відповідно до якої ОСОБА_4 повідомила, що 10.05.2012 року близько 13 год. 10 хв. на території ринку «Хитрячок» її чоловік забрав у неї мобільний телефон /а.с. 5/,

-протоколом огляду місця події від 17.05.2012 року з ілюстративною таблицею, з якого вбачається , що оглядалась територія торгівельного кіоску по вул. Декабристів, 6 в м. Васильків, звідки ОСОБА_3 відкрито викрав мобільний телефон, що належав ОСОБА_4 В./а.с. 6-7/,

-протоколом огляду від 17.05.2012 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого у ОСОБА_3 з лівої нагрудної кишені сорочки вилучено мобільний телефон «Нокіа 2310», який він відібрав у гр. ОСОБА_4 /а..с. 8-9/;

-рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 4 травня 2012 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с. 21/;

-протоколом очної ставки від 23.05.2012 року, згідно з яким ОСОБА_3 пояснив, що 10.05.2012 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, відібрав у ОСОБА_4 мобільний телефон, завдавши кілька ударів кулаками по різних частинах тіла /а.с. 54-56/;

-висновком товарознавчої експертизи магазину «Мрія» від 19.05.2012 року, згідно з яким вартість з урахуванням зносу станом на 10.05.2012 року мобільного телефону марки «Нокіа 2310» становить 170 гривень. /а.с. 59/;

-розпискою ОСОБА_4 про отримання від працівників міліції свого мобільного телефону марки «Нокіа 2310» /а.с. 64/;

-висновком експерта №252 від 25.05.2012 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 виявлено синець на лівому передпліччі, який за ступенем тяжкості відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоровя. /а.с. 67/;

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази по справі, суд приходить до висновку про повну доведеність вини підсудного МАРТИНАЙТУСА ОСОБА_2 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, і дії підсудного вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

Визнаючи винним підсудного та призначаючи йому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності та інформативно позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнав його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнав скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням всіх обставин справи, особи підсудного, наявності помякшуючої обставини, суд вважає необхідним призначити покарання підсудному у вигляді позбавлення волі, але враховуючи відсутність негативних даних про особу підсудного, його щире каяття, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання і вважає за можливе звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

МАРТИНАЙТУСА ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити МАРТИНАЙТУСУ ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді 4 /чотирьох / років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 1 /один / рік 6 місяців, зобовязавши повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і зявлятись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції в строки, визначені цим органом.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня постановлення вироку- 19.07.2012 року.

До набрання вироком чинності мірою запобіжного заходу засудженому залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Нокіа 2310», який переданий на зберігання потерпілій залишити у ОСОБА_4.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: В.М.ВОРОБЙОВА.