ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження № 1-кс/201/9619/2015
УХВАЛА
03 листопада 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Дніпропетровську клопотання у кримінальному провадженні № 0000203, слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000203 за ч. 2 ст. 364 КК України, щодо фактів зловживання службовим становищем окремими службовими особами Дніпропетровської обласної та міської ради під час прийняття рішень про відчуження комунального майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що посадові особи ЗАТ «Еколенд» у період 2010-2011 використовуючи підробні документи з реквізитами ТОВ «Сервіс» шахрайським шляхом заволоділи приміщенням загальною площею 330 квадратних метрів, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, 5 яке належить територіальній громаді м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Так 14.07.2010 р. директор ЗАТ «Еколенд» (і.к. № 32733569, м. Дніпродзержинськ) ОСОБА_5 звернувся з позовом до Дніпропетровського господарського суду про визнання права власності на нежитлове приміщення № 55 пл. 330 кв.м., розташоване у м. Дніпропетровську на вул. Титова, 5. Відповідачем за позовом являлось ТОВ «Фактор Д».

У позові було зазначено, що у 2003 р. ЗАТ «Еколенд» за договором купівлі-продажу № 18н від 17.12.2003 р. було придбано у ТОВ «Сервіс» (в особі його директора ОСОБА_6 ) вказане нежитлове приміщення. В підтвердження цього до суду було надано копію відповідного договору, укладеного в простій письмовій форсі та акту його прийому-передачі.

Рішенням судді Дніпропетровського господарського суду ОСОБА_7 від 25.08.2010 р. у справі № 13/197-10 ( ОСОБА_7 у продовж 2007 р. був представником ТОВ «Сервіс» в інших судових справах) позов задоволено. За підприємством «Еколенд» визнано право власності на вказану будівлі, яку ЗАТ «Еколенд» 11.03.2011 р. продав ТОВ «Гарі».

21.06.2011 р. ТОВ «Гарі» продало вказане приміщення гр. ОСОБА_8 і.к. № НОМЕР_1 , яка зареєстрована у АДРЕСА_1

Допитані як свідки директор ТОВ «Сервіс» ОСОБА_6 , головний бухгалтер ОСОБА_9 пояснили, що ніякого договору купівлі-продажу нежитлової будівлі на пр.. Титова, 5 у м. Дніпропетровську з ЗАТ «Еколенд» не укладали. Підписи на відповідному договорі, акту прийому-передачі їм не належать.

Згідно з реєстраційними документами ЗАТ «Еколенд», станом на 2003 р. у м. Дніпродзержинську (як це зазначено у договорі купівлі-продажу) зареєстровано не було.

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 35/7 від 26.02.2003 р. вказане нежитлове приміщення було прийнято у комунальну власність територіальної громади м. Дніпропетровська.

Таким чином, приміщення АДРЕСА_2 є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приміщення № 55 площею 333,2 кв.м. що знаходиться у будівлі АДРЕСА_3 на теперішній час належить ОСОБА_8 і.к. № НОМЕР_1 , яка зареєстрована у АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, прокурор просить суд накладення арешту на приміщення АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_8 і.к. № НОМЕР_1 , яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження цим нерухомим майном у зв`язку наявністю ризику зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання сторони кримінального провадження не з`явилися, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України судовий процес технічними засобами не фіксувався.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Дослідивши матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0000203, вважаю клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню, оскільки у зазначеному клопотанні належним чином не наведено інформації щодо підозрюваних осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану їх діяннями, а також не доведено розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1