Справа № 159/5104/15-к
Провадження № 1-кп/159/259/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 06 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області кримінальне провадження (кримінальну справу), внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000923 від 01 серпня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стеблі Ковельського району Волинської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України, -
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним у зв`язку з оголошенням, проведенням часткової мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, отримавши повістку ІНФОРМАЦІЯ_3 за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації, яка зобов`язувала його з`явитись 18 липня 2015 року о 08 год. 00 хв. за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований по АДРЕСА_2 , будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неприбуття за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи прав відстрочки на військову службу за мобілізацією, передбачених ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", розуміючи відсутність вказаних прав відстрочки на військову службу за мобілізацією, у вказаний час та місце не прибув для подальшої відправки на проходження за призовом військової служби в Збройних Силах України, чим ухилився від призову за мобілізацією, порушивши таким чином ст. 65 Конституції України, Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Закон України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від призову за мобілізацією особою, військовозобов`язаною у зв`язку з оголошенням, проведенням часткової мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 336 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Ковельської міжрайонної прокуратури Волинської області, юристом 2-го класу ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000923, та обвинуваченим ОСОБА_4 26 серпня 2015 року укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 336 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є злочином середньої тяжкості (ст. 12 КК України). Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 336 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що не заперечував в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 . В суду відсутні обґрунтовані і достатні підстави вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувались. Підстав для застосування таких заходів до набрання вироком законної сили не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити Угоду про визнання винуватості від 26 серпня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000923 від 01 серпня 2015 року, укладену між прокурором Ковельської міжрайонної прокуратури Волинської області, юристом 2-го класу ОСОБА_6 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_1