Справа № 760/3406/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 08.12.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням про надання тимчасового доступу з можливістю вилучення документів, які знаходяться у володінні ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: матеріалів службової перевірки, проведеної відносно ОСОБА_4 на території Республіки Німеччини співробітниками штаб-квартири « ОСОБА_5 »; матеріалів рішення №99 від 13.12.2011 року адміністративної колегії ІНФОРМАЦІЯ_2 ; матеріалів особової справи, заведеної на працівника ОСОБА_4 , матеріалів обміну службовою кореспонденцією між ОСОБА_4 та керівництвом ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за 2011 рік, документів, що могли бути використані для притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, та/або для застосування психологічного тиску на нього, та/або пов`язані зі звільненням ОСОБА_4 із ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Дане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 08.12.2014 року за фактом грубого порушення законодавства про працю за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2011 року відносно ОСОБА_4 як директора управління хорони здоров`я ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Республіка Німеччина співробітниками штаб-квартири «Сіменс АГ» без додержання законодавства України було проведено службове розслідування, за результатами якого ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Наприкінці 2011 року із використанням матеріалів зазначеної перевірки та із використанням рішення №99 від 13.12.2011 року адміністративної колегії Рівненського обласного відділення Антимонопольного комітету службовими особами ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з метою створення несприятливих та неможливих умов праці для ОСОБА_4 , йому було оголошено догану та до нього було застосовано психологічний тиск, під дією якого він був змушений подати заяву про звільнення із займаної посади.

Слідчий зазначав, що запитувані документи мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та в подальшому можуть бути використані як докази в даному кримінальному провадженні.

Слідчий просив розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, прихожу до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно зі ст.505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Тобто до комерційної таємниці можна віднести більшість документів юридичних осіб.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Встановлено, що кримінальне провадження № 0000150 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2014 року за фактом можливого вчинення службовими особами ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України.

Так, фабулою є фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для прав, кваліфікації злочин, діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.

Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) особливої частини КК України. Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.

Разом з тим, за викладеною фабулою до прокуратури Солом`янського району м. Києва надійшла ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 28.11.2014 року про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 про вчинення службовими особами ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » кримінального правопорушення, передбаченого ст. 172 КК України.

Таким чином, ні з фабули кримінального провадження, ні з доданих до клопотання матеріалів не випливає, в чому полягає виправданість потребами слідства у згаданих документах ТОВ ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки слідчим не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи, доступ до яких він просив надати, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, оскільки зі змісту клопотання не випливає, яким чином відомості, які містяться у цих документах, можуть бути використані в цілях досудового розслідування відповідно до фабули кримінального правопорушення.

Крім того, відомості про документи, до яких просить слідчій надати тимчасовий доступ, мають бути обов`язково викладені у клопотанні, оскільки, по суті, без вказівки на те, до яких саме документів має бути наданий тимчасовий доступ, таке клопотання є безпредметним, зачіпає законні права та інтереси невизначеного кола інших осіб, стосовно яких кримінальне провадження не було порушено.

Проте, в клопотанні відсутні посилання на конкретні документи, що перешкоджає слідчому судді прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо необхідності провадження даної слідчої дії, а також позбавляє можливості юридичну особу, яка має надати тимчасовий доступ до цих документів, виконати таку процесуальну дію. Окрім того, слідчим не доведено факт того, що зазначені ним документи знаходяться у ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
При цьому слідчій лише декларативно посилався в клопотанні на те, що вказані документи мають значення для кримінальному провадженні, а тому є необхідність отримати тимчасовий доступ, а також вилучити оригінали.

Так, згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Тобто, за змістом згаданої процесуальної норми надання розпорядження щодо вилучення речей і документів можливе за умови доведення стороною кримінального провадження існування реальної загрози зміни або знищення документів.

Разом з тим, слідчим не були доведені обставини існування реальної загрози зміни або знищення документів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, виходячи з фабули кримінального правопорушення. Тож зі змісту клопотання не вбачається, в чому необхідність вилучення цих документів.

Окрім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, матеріали клопотання не містять інформації про те, чи уживалися заходи щодо одержання документів, про тимчасовий доступ до яких йдеться в поданому клопотанні, в добровільному порядку, тобто, чи витребовувались слідчим відомості про такі документи, та відсутня інформація про відмову в наданні цих документів за їх наявності у володінні у даної особи.

Між тим, при розгляді клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів слід ретельно вивчати всі надані матеріали і у кожному конкретному випадку встановлювати наявність або відсутність всіх умов, на які посилається слідчий як на підставу надання такого дозволу, а також перевіряти відповідність змісту клопотання вимогам ч. 2 ст. 160 КПК.

За загальними принципами кримінального процесуального законодавства, ухвала слідчого судді має відповідати вимогам законності та обґрунтованості. Законною є ухвала слідчого судді, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, на підставі кримінального процесуального закону. Обґрунтованою є ухвала слідчого судді, яка обґрунтована на тих доказах, які були розглянуті під час розгляду клопотання.

Отже, за викладених обставин не вбачається за можливе встановити виправдану потребу досудового розслідування саме в такий ступінь втручання до інформації, якою володіє особа і яка становить охоронювану державою таємницю, щодо осіб, кримінальне провадження стосовно яких не порушено, а законодавець чітко визначає підстави та умови, за яких проведення даної слідчої дії вважається можливим, допустимим і правомірним.

При цьому орган досудового слідства не позбавлений можливості у реалізації прав на отримання інформації шляхом отримання конкретно визначених ним документів за певний період часу, які б, в свою чергу, могли підтвердити або спростувати певні обставини кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 08.12.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1