В И Р О К

Іменем України

27.07.2011 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого судді -ОСОБА_1,
при секретарі -ОСОБА_2,
з участю прокурора ОСОБА_3
та адвоката - захисника ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська справу про обвинувачення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, військовозобовязаного, несудимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.201, ч.3 ст.358 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженого, працюючого інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська»Львівської митниці, військовозобовязаного, несудимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.2 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.08.2010р. о 02 год. 12 хв. ОСОБА_7 на попереднє замовлення підсудного ОСОБА_5 на транспортному засобі марки «Івеко», р.н. НОМЕР_1, з причепом, р.н. 00739ТН, в якому містилися автозапчастини, після проведення митного оформлення вантажу у митних органах республіки ОСОБА_8 в п/п «Медика», перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Шегині». Отримавши при вїзді на територію пункту пропуску від військовослужбовця ДПС України контрольний талон серії ААК № 5268477, ОСОБА_7 прослідував до службового приміщення митного оформлення транспортних засобів на смузі руху «червоний коридор», де до нього підійшов ОСОБА_5 та наказав віддати йому контрольний талон для проведення процедури митного оформлення вантажу.

В подальшому ОСОБА_5, представившись водієм вищевказаного автомобіля, подав інспектору ВМО № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці - підсудному ОСОБА_6, який виконував службові обовязки в напрямку вїзду в Україну, контрольний талон як підставу для проведення митного контролю. Товаросупровідних документів ОСОБА_5 ОСОБА_6 не дав і в ході усного опитування не вказав про наявність вантажу для декларування. Останній, неналежно виконуючи свої посадові обовязки, тобто в порушення порядку проведення процедур митного оформлення та всупереч п.3.4 Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, затвердженої наказом Адміністрації ДПСУ від 11.06.2008р. № 505/642, завчасно проставив в поданому йому контрольному талоні серії АКК № 5268477 відтиск закріпленої за ним особистої номерної печатки (ОНП) № 662 Львівської митниці. Однак при цьому дав розпорядження ОСОБА_5 відставити автомобіль в сторону та очікувати його прибуття для здійснення процедури митного огляду автомобіля. Після цього підсудний ОСОБА_6, перебуваючи у службовому приміщенні, став вносити в базу даних ПІК «Інспектор 2006» ДМСУ відомості про вїзд вищевказаного транспортного засобу в зону митного контролю без вантажу та направлення його на митний огляд, які вніс о 02.17 год.

В цей же час ОСОБА_5, використовуючи можливість безперешкодного вивезення товару з пункту пропуску без сплати митних та інших обовязкових платежів, не виконуючи вимоги підсудного ОСОБА_6 і не очікуючи на прибуття останнього для здійснення процедури митного огляду автомобіля, ввів в оману водія ОСОБА_7 щодо завершення процедури митного оформлення товару та надав останньому для подальшого подання інспектору ДПСУ при виїзді з території пункту пропуску контрольний талон серії АКК № 5268477 із проставленою в ньому відміткою митного органу і наказав слідувати за ним у напрямку виїзду з території пункту пропуску.

ОСОБА_7 безперешкодно покинув пункт пропуску і направився в напрямку м.Львова, проте його транспортний засіб разом із вантажем був затриманий співробітниками УСБУ у Львівській області близько 02.27 год. в с. Шегині Мостиського району на відстані близько 1 км від п/п «Шегині».

Отже, ОСОБА_5 ввіз на територію України 3253 найменувань (одиниць) автозапчастин загальною вартістю 584252 гривні 91 коп., а загальна сума платежів, що підлягали б сплаті при ввезенні вказаного товару на митну територію України, складає 151983 гривні 09 коп.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав частково і пояснив, що дійсно домовився із ОСОБА_7 про доставку автозапчастин з території РП в Україну, так як останній займався наданням саме таких послуг транспортним засобом марки «Івеко». Зібравши необхідну для розмитнення товару суму грошей, дав ОСОБА_7 розпорядження слідувати в РП за вантажем, який доставити в пункт пропуску «Шегині». При цьому повідомив, що особисто прибуде туди та буде займатися питаннями розмитнення вантажу. В ніч з 09-го на 10-те серпня 2010р. транспортний засіб під керуванням ОСОБА_7, в якому знаходилися автозапчастини, перетнув державний кордон з РП в Україну та вїхав у п/п «Шегині». Коли ОСОБА_7 підїжджав до службового приміщення митного оформлення транспортних засобів, то підійшов до нього і взяв контрольний талон для проведення процедури митного оформлення вантажу, пояснивши, що особисто займеться питаннями розмитнення вантажу.

Представившись водієм автомобіля марки «Івеко», подав інспектору митниці ОСОБА_6 контрольний талон як підставу для початку проведення процедури митного контролю. При цьому товаросупровідних документів не надав, а приховав такі, вказавши про відсутність в транспортному засобі вантажу для декларування. Після цього ОСОБА_6 проставив йому у контрольний талон відтиск особистої номерної печатки та повернув такий. При цьому ОСОБА_6 дав вказівку відставити автомобіль в сторону і очікувати його, оскільки буде здійснювати огляд транспортного засобу. Побачив, що ОСОБА_6 в той час перебуває у службовому приміщенні та вносить якісь відомості у компютер. Саме тоді усвідомив можливість контрабандного переміщення автозапчастин на територію України.

Скориставшись вищевказаними обставинами, ввів в оману водія ОСОБА_7 щодо завершення процедури митного оформлення автозапчастин та надав йому для подальшого предявлення інспектору ДПС України контрольний талон із проставленою в ньому відміткою митного органу. При цьому наказав терміново слідувати за ним у напрямку виїзду з території пункту пропуску. Не будучи обізнаним з його намірами, ОСОБА_7 подав контрольний талон інспектору ДПСУ і виїхав з вантажем з пункту пропуску на територію України.

Свою вину в інкримінованих йому злочинах визнає частково, так як ОСОБА_6 не був обізнаний з його злочинними намірами. Про контрабандне переміщення автозапчастин з РП на територію України з ОСОБА_6 не домовлявся і грошової винагороди останньому не пропонував.

Підсудний ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав частково і дав аналогічні пояснення щодо обставин здійснення ним митного контролю автомобіля НОМЕР_2, з причепом, р.н. 00739ТН, в якому, як пізніше дізнався, перевозилися автозапчастини. Пояснив, що в зміну в ніч з 09-го на 10-те серпня 2010р. всупереч вимогам Технології прикордонного та митного контролю в пункті пропуску працювало набагато менше працівників. При цьому такий був перевантажений транспортними засобами, зокрема «червона смугу руху» була повністю заповнена автомобілями. Крім того зазначив, що на той час мав незадовільний стан здоровя та був втомлений у звязку з роботою в нічний час та надмірним обємом роботи. Стверджує, що не зловживав своїм службовим становищем і не вчиняв службового підроблення. Через зазначені вище обставини допустився неналежного виконання своїх службових обовязків, проставивши завчасно особисту номерну печатку у контрольному талоні, якого віддав підсудному ОСОБА_5 Однак, наказав ОСОБА_5 чекати біля транспортного засобу, який відставити в сторону, з метою його подальшого огляду. Не знав і не здогадувався, що ОСОБА_5 може самовільно, без його дозволу, покинути зону митного контролю, в той час коли він, перебуваючи у службовому приміщенні, вносив в базу даних ПІК «Інспектор 2006» ДМСУ відомості про вїзд вищевказаного транспортного засобу в зону митного контролю без вантажу та направлення його на митний огляд.

Також зазначив, що до цього часу підсудного ОСОБА_5 не знав і про контрабандне переміщення автозапчастин з ним не домовлявся.

Крім часткового визнання вини підсудними ОСОБА_5 та ОСОБА_6, їх винність підтверджується такими доказами по справі:

- показаннями свідка ОСОБА_7, аналогічними з показаннями підсудного ОСОБА_5, який підтвердив, що згідно домовленості з підсудним ОСОБА_5 ввіз з РП на територію України у ніч з 9-го на 10-те серпня 2010р. автомобілем НОМЕР_3, з причепом, р.н.00739ТН, автозапчастини; що після проходження паспортного контролю контрольний талон віддав ОСОБА_5, який і займався питаннями розмитнення даного вантажу; що за розпорядженням ОСОБА_5 покинув територію пункту пропуску «Шегині», який вказав про завершення процедур митного оформлення та передав йому (свідку) контрольний талон з відтиском печатки «митника»;

- показаннями свідка ОСОБА_9, начальника відділу митного оформлення № 1 Львівської митниці, який пояснив, що не був очевидцем зазначених подій, так як ОСОБА_6 не доповідав йому про факт вїзду автомобіля НОМЕР_2, з причепом, р.н. 00739ТН, в зону митного контролю. Лише згодом, під час зясування обставин переміщення в ніч з 9-го на 10-те серпня 2010р. вантажу «автозапчастини» даним автомобілем через митний кордон України, дізнався, що інспектор Бегійович Р.З. здійснив щодо даного транспортного засобу процедуру митного оформлення «вїзд в зону митного контролю та направлення на митний огляд». Проте, вказаний транспортний засіб із вантажем за невідомих йому і ОСОБА_6 обставин без завершення митного контролю виїхав за межі пункту пропуску «Шегині». Також підтвердив ті обставини, що в зміну в ніч з 09-го на 10-те серпня 2010р. всупереч вимогам Технології прикордонного та митного контролю в пункті пропуску працювало набагато менше працівників (зокрема 14 замість 27), що саме на підставі його (свідка) розпорядження підсудний ОСОБА_6, окрім обовязків інспектора митного оформлення на смузі руху «червоний коридор» виконував ще й обовязки диспетчера вїзду в зону митного контролю та що пункт пропуску був завантажений транспортними засобами;

- показаннями свідка ОСОБА_10, молодшого інспектора 2-ї категорії Мостиського прикордонного загону ДПС України, який пояснив, що біля 02 год. 10.08.2010р. до павільйону «вартовий біля шлагбаума, кордон» під'їхав автомобіль марки «Івеко» з причепом. Оглянув документи водія, після чого виписав на даний транспортний засіб контрольний талон серії ААК №5268477, в якому вказав реєстраційний номер автомобіля, марку та кількість осіб, що у ньому слідували. Заповнений талон віддав водію, який прослідував для подальшого проходження прикордонного та митного контролю;

- показаннями свідка ОСОБА_11, інспектора 3-ї категорії Мостиського прикордонного загону ДПС України, який пояснив, що біля 02 год. 10.08.2010р. до лінії паспортного контролю підїхав автомобіль марки «Івеко» з причепом. Водій подав до паспортного контролю паспортні та реєстраційні документи. Після того як інспектор вніс паспортні дані в комп'ютерну систему «Гарт 1П» водій на його прохання відкрив вантажний відсік автомобіля, який особисто оглянув. Вказаним транспортним засобом переміщувалися автозапчастини. В подальшому сказав водію закрити автомобіль і причіп, після чого той прослідував у зону митного контролю. В ході огляду автомобіля та причепа не зуважив заборонених до ввезення в Україну предметів та матеріалів;

- показаннями свідка ОСОБА_12, інспектора ВМО № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, оголошеними в судовому засіданні, який пояснив, що після 02 год. 10.08.2010р. був очевидцем виїзду із зони митного контролю транспортного засобу марки «Івеко», р.н. НОМЕР_1, з причепом, р.н. 00739ТН, водій якого передав інспектору прикордонної служби для перевірки контрольний талон. Отримавши контрольний талон, інспектор прикордонної служби звірив наявність усіх відміток, які свідчили про проходження усіх видів контролю, в тому числі митного та суміжних служб, після чого помістив талон у скриньку, а транспортний засіб покинув межі пункту пропуску. В подальшому під час здійснення функцій по занесенню інформації про виїзд із зони митного контролю в базу даних «Інспектор 2006» зауважив, що інспектор митниці ОСОБА_13, який проводив митний контроль вказаного транспортного засобу, не вніс в базу даних інформації про завершення митного контролю. Вказаний транспортний засіб фактично затримати не міг та не мав права. Інспектор прикордонної служби випустив транспортний засіб із зони митного контролю, а він (свідок) в цей час вносив в базу даних інформацію щодо в'їзду в зону митного контролю з території України інших транспортних засобів. Саме в ході звірки інформації, наявної в базі даних ПІК «Інспектор 2006», виявив невідповідність, про що відразу ж повідомив начальника відділу митного оформлення ОСОБА_9;

- рапортами співробітників УСБУ у Львівській області ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про обставини затримання 10.08.2010р. о 02.27 год. в с. Шегині Мостиського району на відстані близько 1 км від п/п «Шегині» автомобіля НОМЕР_2, з причепом, р.н. 07739ТН, з вантажем «автозапчастини» під керуванням водія ОСОБА_7;

- протоколом огляду місця події, де зафіксовано факт затримання 10.08.2010р. о 02.27 год. в с. Шегині Мостиського району на відстані близько 1 км від п/п «Шегині» автомобіля НОМЕР_2, з причепом, р.н. 07739ТН, з вантажем «автозапчастини» під керуванням водія ОСОБА_7; факт виявлення в кабіні автомобіля пакету товаросупровідних документів на вказаний вантаж, а також факт вилучення зазначеного вантажу та документів на нього;

- протоколами огляду транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2, з причепом, р.н. 07739ТН, та вантажу «автозапчастини» в кількості 3253 найменувань (одиниць) і постановами про залучення вищевказаного до справи в якості речових доказів;

- протоколом огляду пакету товаросупровідних документів на вантаж «автозапчастини», які були виявлені та вилучені 10.08.2010р. з кабіни автомобіля НОМЕР_2, з причепом, р.н. 07739ТН, під керуванням ОСОБА_7, а саме: фактури №1065/08/2010 від 06.08.2010р., фактури №1066/08/2010 від 06.08.2010р., інвойс фактури № 237/08/10 від 06.08.2010р. та специфікації до неї, фактури інвойс №Е B1C/10/00196/FE від 04.08.2010р., фактури інвойс №Е B2C/10/01301/FE від 04.08.2010р., інвойс №320/Е/2010 від 30.07.2010р., фактури №Е 000511/10/08-01 від 06.08.2010р., фактури інвойс №Е В2С/10/01307FE від 05.08.2010р., фактури інвойс №Е В2С/10/01306/FЕ від 05.08.2010р., фактури інвойс №Е В2С/10/01305/FЕ від 05.08.2010р., фактури інвойс №Е В1С/10/00197FE від 05.08.2010р., фактури інвойс №Е В1С/10/00198FE від 05.08.2010р., фактури інвойс № Е B1C/10/00199FE від 05.08.2010р., інвойс № Е0069/2010/1808 від 06.07.2010р., інвойс №е0070/2010/1808 від 06.07.2010р., інвойс №Е0071/2010/1808 від 16.07.2010р., інвойс №Е0072/2010/1808 від 16.07.2010р., інвойс №Е0074/2010/1808 від 23.07.2010р., інвойс №Е0075/2010/1808 від 23.07.2010р., інвойс №Е0078/2010/1808 від 30.07.2010р., інвойс № Е0079/2010/1808 від 30.07.2010р., фактури інвойс № Е B2C/10/01280/FE від 30.07.2010р., фактури інвойс № Е B2C/10/01270/FE від 29.07.2010р., фактури інвойс №ЕB2C/10/01307/FE від 05.08.2010р., фактури інвойс №Е B2C/10/01269/FE від 29.07.2010р., фактури інвойс №Е B2C/10/01268/FE від 29.07.2010р., фактури інвойс №Е B2C/10/01267/FE від 29.07.2010р., фактури інвойс №Е B2C/10/01266/FE від 29.07.2010р., інвойс №327/Е/2010 від 06.08.2010р., фактури №Е000479/10/07-01 від 29.07.2010р., протоколу завантаження від 05.08.2010р., фактури №21928/Е/2010 від 06.08.2010р., фактури №21929/Е/2010 від 06.08.2010р., фактури №21759/Е/2010 від 06.08.2010р., фактури №21760/Е/2010 від 06.08.2010р., фактури №21761/Е/2010 від 06.08.2010р., фактури №21762/Е/2010 від 06.08.2010р., фактури №21763/Е/2010 від 06.08.2010р., фактури №21764/Е/2010 від 06.08.2010р., фактури №21765/Е/2010 від 06.08.2010р., фактури №21759/Е/2010 від 06.08.2010р. та постановою про залучення вказаних документів до справи в якості речових доказів;

- протоколом огляду контрольного талону серії ААК № 5268477, який ОСОБА_5 надав водію ОСОБА_7 для виїзду з пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці та постановою про його залучення до справи в якості речового доказу;

- протоколом огляду компакт-диску із записом телефонних зєднань номерів телефону свідка водія ОСОБА_7 та підсудного ОСОБА_5, в ході якого встановлено, що за період з 5-го по 10-те серпня 2010 року між ними зафіксовані регулярні телефонні зєднання (52 зєднання);

- протоколами огляду оптичного диску марки «Datex» та відеокасети типу «VHS» марки «SKC» з відеозаписом камер відео спостереження в пункті пропуску «Шегині», які були надані Мостиським прикордонним загоном ДПС України, та відеозаписом камер спостереження митного поста «Мостиська», які були надані Львівською митницею, де зафіксовано факт знаходження підсудного ОСОБА_5 10.08.2010р. в пункті пропуску «Шегині» та факт перебування в зоні митного контролю і виїзду з пункту пропуску транспортного засобу марки «Івеко», р.н. НОМЕР_1, з причепом, р.н. 07739ТН, з вантажем «автозапчастини», а також постановою про залучення даного диску та відеокасети до справи в якості речових доказів;

- протоколом відтворення обстановки та обставин подій від 17.09.2010р. з участю свідка ОСОБА_7 та підсудного ОСОБА_5, де вони на місці розказали і показали, коли саме і за яких обставин на територію пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці автомобілем НОМЕР_2, з причепом, р.н. 00739ТН, ввезено вантаж «автозапчастини», хто саме займався питаннями розмитнення даного вантажу, ким і за яких обставин здійснювався митний контроль даного автомобіля з вантажем, а також за яких обставин такий було затримано;

- висновком експерта №19-09/890 від 05.10.2010р., з якого слідує, що вартість автозапчастин, які ОСОБА_5 10.08.2010р. перемістив через митний кордон України, становить 584 252 гривні 91 коп.;

- висновком експерта №187 від 01.09.2010р., з якого вбачається, що підпис у протоколі завантаження виконаний ОСОБА_7, що підтверджує отримання ним автозапчастин на території ОСОБА_8;

- висновком експерта №179 від 30.08.2010р., відповідно до якого відтиск особистої номерної печатки (ОНП) №662, закріпленої за ОСОБА_17, наявний в контрольному талоні серії ААК №5268477, - проставлений з однієї друкуючої форми і відповідає відбиткам ОНП у наданих зразках;

- повідомленням Львівської митниці №39/96-9469 від 05.07.2011р., якою підтверджується завантаженість пункту пропуску «Шегині», зокрема смуги руху «червоний коридор» транспортними засобами в період роботи ОСОБА_6 в ніч з 09.08.2010р. на 10.08.2010р.;

- посадовою інструкцією інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, копією журналу виходу на роботу та розподілу обовязків працівників ВМО № 1-4 митного поста «Мостиська» та копією журналу видачі ОМЗ особового складу ВМО № 1;

- актом службового розслідування №10/2010 від 18.08.2010р., проведеного комісією Державної митної служби України, із якого вбачається факт несумлінного виконання ОСОБА_6 своїх службових обовязків на зміні у ніч з 09-го на 10-те серпня 2010р.;

- повідомленням Львівської митниці №19/42-15037 від 15.10.2010р., згідно якого сума митних платежів, які підлягали б сплаті при митному оформленні автозапчастин, переміщених через митний кордон України 10.08.2010р. підсудним ОСОБА_5, становить 151983,09 гривень (в тому числі ПДВ).

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.201 КК України, так як він вчинив контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товарів (автозапчастин) загальною вартістю 584 252, 91 грн., що становить великий розмір контрабанди.

З приводу кваліфікації дій підсудного ОСОБА_6, то суд приходить до висновку, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.367 КК України, - неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, а не за ч.3 ст.364 КК України (використання службовою особою (працівником правоохоронного органу) свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки), з таких підстав.

Так, зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак в їх сукупності: використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або інтересах третіх осіб; заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Відсутність однієї з зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст.364 КК України.

Зокрема, з субєктивної сторони злочин, передбачений ст.364 КК України, є умисним. При цьому обовязковими ознаками зловживання владою або службовим становищем є корисливий мотив, інші особисті інтереси чи інтереси третіх осіб.

Орган досудового слідства, поставивши у вину ОСОБА_6 як працівнику правоохоронного органу зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, не поставив йому у вину (не інкримінував) вчинення такого діяння саме з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або інтересах третіх осіб, оскільки в ході досудового слідства таких доказів не здобув. Не здобуто зазначених доказів і в ході судового слідства.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 субєктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, що полягає в прямому умислі та корисливому мотиві.

Навпаки, в судовому засіданні віднайшли своє підтвердження ті обставини, що під час процедури митного оформлення ОСОБА_6 допустився недбалості у формі неналежного виконання своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них (завчасно проставив у контрольному талоні відтиск закріпленої за ним особистої номерної печатки № 662 Львівської митниці), що спричинило тяжкі наслідки, і що такі діяння були зумовлені не тільки субєктивними, а й рядом обєктивних факторів. Зокрема, неповним комплектом працівників та надмірною завантаженістю пункту пропуску, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 та повідомленням Львівської митниці №39/96-9469 від 05.07.2011р., незадовільним станом здоровя підсудного, що підтверджується медичними документами тощо. Зазначені обставини в своїй сукупності, як вважає суд, могли знизити пильність, уважність та зосередженість ОСОБА_6, що призвело до недбалого виконання ним службових обовязків. До такого ж висновку щодо несумлінного виконання ОСОБА_6 своїх службових обовязків прийшла і повноважна комісія у складі представників Державної митної служби України, що підтверджується її актом №10/2010 від 18.08.2010р., у якому зазначено про відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_6, тобто службовим розслідуванням встановлено, що він діяв не з корисливих спонукань.

Дане підтверджується також показаннями підсудного ОСОБА_5, який пояснив, що жодної домовленості між ним та ОСОБА_6 не було і що не пропонував останньому жодної грошової винагороди, що також підтверджується і роздруківкою телефонних розмов, серед яких відсутні будь-які контакти між вказаними особами. Крім того, як встановлено в ході досудового і судового слідства автомобіль НОМЕР_2, з причепом, р.н. 07739ТН, з вантажем «автозапчастини» під керуванням водія ОСОБА_7 перетнув державний кордон України з РП та вїхав в пункт пропуску «Шегині» о 02. год. 12 хв., підсудний ОСОБА_6 вніс в базу даних ПІК «Інспектор 2006» ДМСУ відомості про вїзд вищевказаного транспортного засобу в зону митного контролю без вантажу та направлення його на митний огляд о 02 год. 17 хв., а о 02 год. 27хв. даний автомобіль був затриманий співробітниками УСБУ у Львівській області в с.Шегині Мостиського району на відстані близько 1 км від п/п «Шегині». Короткі проміжки часу між вказаними подіями, як вважає суд, також свідчать про необізнаність ОСОБА_6 із злочинними намірами ОСОБА_5

З огляду на зазначені обставини, тобто, не здобувши доказів щодо корисливих мотивів діянь ОСОБА_6 та доказів щодо його сприяння діям ОСОБА_5, орган досудового слідства 18.10.2010р. виніс постанову про відмову в порушенні кримінального переслідування щодо ОСОБА_6 за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.201, ч.2 ст.201 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки досудового слідства щодо умислу підсудного ОСОБА_6 на вчинення дій щодо використання як службовою особою (працівником правоохоронного органу) свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, ґрунтуються на припущеннях, що є недопустимим.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стосовно кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.366 КК України, то суд вважає, що за цією статтею підсудного слід виправдати з огляду на такі обставини.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1.11.1996р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою у вчиненні злочину можливе лише за умови доведеності її вини.

Винність є однією із передбачених ст.11 КК України загальних ознак злочину, а тому і в кримінально-процесуальному відношенні, зокрема, вимагається доведення наявності і форми вираження цієї ознаки в діях обвинуваченого (підсудного).

Субєктивна сторона інкримінованого ОСОБА_6 злочину (ч.2 ст.366 КК України) характеризується лише прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. При цьому обовязковою ознакою службового підроблення є корисливий мотив чи інші особисті інтереси. При відсутності таких мотивів службове підроблення слід розцінювати не злочином, а дисциплінарним проступком.

Орган досудового слідства інкримінував ОСОБА_6 як службовій особі, працівнику правоохоронного органу та представнику влади, умисне видання завідомо неправдивого документу, в який він вніс неправдиві відомості стосовно проведеного ним митного контролю автомобіля НОМЕР_2, з причепом, р.н. 07739ТН, з вантажем «автозапчастини» шляхом проставлення в такий особистої номерної печатки (ОНП) №662, що спричинило тяжкі наслідки. Однак, в ході судового слідства віднайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6, неналежно виконуючи свої посадові обовязки і завчасно проставивши відтиск особистої номерної печатки в контрольному талоні, все ж таки дав розпорядження ОСОБА_5 відставити автомобіль в сторону та очікувати на його прибуття для здійснення огляду транспортного засобу. Наведене свідчить, як вважає суд, про відсутність прямого умислу як обовязкового елементу складу злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

Досудовим слідством поставлено у вину підсудному ОСОБА_5 вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, тобто що останній виступив виконавцем та вчинив умисне використання завідомо підробленого документа - контрольного талона серії ААК №5268477 із проставленим у ньому ОСОБА_6 відтиском ОНП №662 шляхом використання дій ОСОБА_7, необізнаного в тому, що згаданий контрольний талон містить неправдиві відомості. Суд вважає, що за цією статтею підсудного ОСОБА_5 слід виправдати, оскільки як було вказано вище ОСОБА_6 не вчиняв службового підроблення, а тому відсутнє і використання підробленого документа.

Окрім того, виконавцем (співвиконавцем) злочину визнається особа, яка безпосередньо вчинила злочин. Ознаками такої особи відповідно до ч.2 ст.27 КК України, є такі: вона є субєктом злочину; вчинила злочин, передбачений КК; вчинила такий злочин у співучасті з іншими субєктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, які відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за вчинене. Під вчиненням злочину розуміється повне або часткове виконання обєктивної сторони злочину співучасником безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, які відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за вчинене.

В судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_5 безпосередньо не виконував обєктивної сторони злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, так як фактично не використовував зазначеного вище документу, тобто особисто не предявляв його інспектору ДПС України як підставу для виїзду транспортного засобу із вантажем з пункту пропуску на територію України, а предявляв даний документ водій ОСОБА_7, який, у свою чергу, не був обізнаний із злочинними намірами підсудного ОСОБА_5 (не знав і не здогадувався про такі). Ці обставини підтвердили як підсудний ОСОБА_5, так і свідок ОСОБА_7, які під час допиту на досудовому слідстві і в ході судового слідства давали послідовні і логічні показання.

Крім того, орган досудового слідства 18.10.2010р. виніс постанову про відмову в порушенні кримінального переслідування щодо ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, чим констатував, що ОСОБА_7 не був обізнаний із злочинними намірами та діями ОСОБА_5, і в будь-який спосіб не сприяв йому у виконанні цих намірів (діянь).

Не наведено і органами досудового слідства передбачених законом певних обставин (розумової відсталості, малолітства тощо), в силу яких водій ОСОБА_7 би належав до осіб, які не підлягають кримінальній відповідальності.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку і вважає, що підсудного ОСОБА_5 слід виправдати за відсутністю в його діях складу даного злочину (ч.3 ст.358 КК України).

При призначенні покарання підсудним суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи підсудних і обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання кожному з підсудних, є їх щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудним, по справі не встановлено.

Судом враховується, що: підсудний ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості і вперше, позитивно характеризується за місцем свого проживання та місцем колишньої роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей, дружину, батьків пенсіонерів, в тому числі маму, яка є інвалідом 2 групи, а також незадовільний стан здоровя підсудного в момент вчинення злочину; що підсудний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин і вперше, позитивно характеризується за місцем свого проживання, має на утриманні малолітню дитину та дружину.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного ОСОБА_5 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі, але без відбування такого, надавши йому випробувальний термін, з конфіскацією предметів контрабанди.

Виправлення підсудного ОСОБА_6 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі без сплати штрафу і без відбування такого, надавши випробувальний термін. Крім того, підлягає застосуванню до підсудного ОСОБА_6 такий вид додаткового покарання як позбавлення права обіймати певні посади.

Речові докази по справі: 3253 найменування (одиниці) автозапчастин як предмети контрабанди підлягають конфіскації в дохід держави; товаросупровідні документи та контрольний талон слід залишити в матеріалах справи, а відеокасету із записом камер спостереження митного поста «Мостиська» і оптичний диск із записом камер спостереження пункту пропуску «Шегині» необхідно знищити.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним та засудити ОСОБА_5 за ч.1 ст.201 КК України на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди. За ч.3 ст.358 КК України ОСОБА_5 виправдати на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в його діях складу даного злочину.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням, надавши йому іспитовий строк - 2 (два) роки і з покладенням відповідно до ст.76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятись в ці органи для реєстрації, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Визнати винним та засудити ОСОБА_6 за ч.2 ст.367 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки без сплати штрафу. За ч.2 ст.366 КК України ОСОБА_6 виправдати на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в його діях складу даного злочину.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням, надавши йому іспитовий строк - 2 (два) роки і з покладенням відповідно до ст.76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятись в ці органи для реєстрації, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Речові докази: предмети контрабанди - 3253 найменувань (одиниць) автозапчастин згідно переліку, зазначеному в протоколі їх огляду, постанові про визнання речовими доказами та у висновку експерта № 19-09/890 від 05.10.2010р., що знаходяться на зберіганні у камері речових доказів слідчого відділу УСБУ у Львівській області, конфіскувати в дохід держави; товаросупровідні документи - фактуру №1065/08/2010 від 06.08.2010р., фактуру №1066/08/2010 від 06.08.2010р., інвойс фактуру № 237/08/10 від 06.08.2010р. та специфікацію до неї, фактуру інвойс №Е B1C/10/00196/FE від 04.08.2010р., фактуру інвойс №Е B2C/10/01301/FE від 04.08.2010р., інвойс №320/Е/2010 від 30.07.2010р., фактуру №Е 000511/10/08-01 від 06.08.2010р., фактуру інвойс №Е В2С/10/01307FE від 05.08.2010р., фактуру інвойс №Е В2С/10/01306/FЕ від 05.08.2010р., фактуру інвойс №Е В2С/10/01305/FЕ від 05.08.2010р., фактуру інвойс №Е В1С/10/00197FE від 05.08.2010р., фактуру інвойс №Е В1С/10/00198FE від 05.08.2010р., фактуру інвойс № Е B1C/10/00199FE від 05.08.2010р., інвойс № Е0069/2010/1808 від 06.07.2010р., інвойс №е0070/2010/1808 від 06.07.2010р.,інвойс №Е0071/2010/1808 від 16.07.2010р., інвойс №Е0072/2010/1808 від 16.07.2010р., інвойс №Е0074/2010/1808 від 23.07.2010р., інвойс №Е0075/2010/1808 від 23.07.2010р., інвойс №Е0078/2010/1808 від 30.07.2010р., інвойс № Е0079/2010/1808 від 30.07.2010р., фактуру інвойс № Е B2C/10/01280/FE від 30.07.2010р., фактуру інвойс № Е B2C/10/01270/FE від 29.07.2010р., фактуру інвойс №ЕB2C/10/01307/FE від 05.08.2010р., фактуру інвойс №Е B2C/10/01269/FE від 29.07.2010р., фактуру інвойс №Е B2C/10/01268/FE від 29.07.2010р., фактуру інвойс №Е B2C/10/01267/FE від 29.07.2010р., фактуру інвойс №Е B2C/10/01266/FE від 29.07.2010р., інвойс №327/Е/2010 від 06.08.2010р., фактуру №Е000479/10/07-01 від 29.07.2010р., протокол завантаження від 05.08.2010р., фактуру №21928/Е/2010 від 06.08.2010р., фактуру №21929/Е/2010 від 06.08.2010р., фактуру №21759/Е/2010 від 06.08.2010р., фактуру №21760/Е/2010 від 06.08.2010р., фактуру №21761/Е/2010 від 06.08.2010р., фактуру №21762/Е/2010 від 06.08.2010р., фактуру №21763/Е/2010 від 06.08.2010р., фактуру №21764/Е/2010 від 06.08.2010р., фактуру №21765/Е/2010 від 06.08.2010р., фактуру №21759/Е/2010 від 06.08.2010р. та контрольний талон для проходження по смузі руху «червоний коридор» серії АКК № 5268477, що знаходяться при справі залишити в матеріалах справи, а відеокасету типу «VHS» марки «SKC» із записом камер спостереження митного поста «Мостиська» і оптичний диск марки «Datex» із записом камер спостереження пункту пропуску «Шегині» - знищити.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок протягом 15-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

СуддяОСОБА_1 Є