Справа № 148/2849/15-к
В И Р О К

Іменем України

19 січня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тульчині обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Маньківка, Бершадського району Вінницької област, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого лаборантом в Тульчинському технікумі БНАУ, не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.09.2015 близько 13:30 год. ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Опель Мовано», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Тульчин по правій смузі проїзної частини, в районі зупинки на виїзді із с.Холодівка Тульчинського району, в порушення вимог п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, з урахуванням дорожньої обстановки, не дотримавшись безпечної дистанції та безпечного інтервалу в момент об`єктивної появи у полі його зору автомобіля марки «ВАЗ 21114» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався навпроти в зустрічному напрямку в сторону с. Маньківка Тульчинського району, не впоравшись із керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 21114» державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 3, 4 го ребер зліва, 3-го ребра справа, садни в ділянці лівого плеча та лівої лопатки. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета ( предметів ), що могло бути при шляхово- транспортній пригоді відповідно до висновку експерта № 142 від 17.11.2015 і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий ( більш як 21 день) розлад здоров`я.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 509-а від 12.10.2015 в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної події.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і дав суду наступні покази: що 27.09.2015 близько 11.00 год. до нього на автомобілі марки «Опель Монаво» заїхав його товариш з яким він домовився поїхати в сусідні села нарвати горіхів та яблук. Вони спочатку поїхали в с. Маньківку, де назбирали горіхів, а потім поїхали в с. Михайлівку в садок, де нарвали яблук. Коли вони їхали з с. Михайлівки, то він попросив свого товариша дозволити йому покерувати його автомобілем марки «Опель Монаво». Останній дозволив йому керувати своїм автомобілем. Він керував автомобілем спочатку по польовій дорозі, а потім вони виїхали на трасу. Коли вони їхали під гору, то в`їхали в закритий поворот і коли він виїжджав з нього, то не справився з керуванням і виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем ВАЗ 21114, від чого останній перевернувся декілька разів. Після зіткнення він перелякався, а тому зразу не загальмував. Проїхавши трохи від місця зіткнення, він зупинив автомобіль. Він і його друзі вийшли з автомобіля. Він був в стресовому стані і не знав що йому робити. Його товариш почав викликати швидку допомогу. Він бачив як з автомобіля вилізли люди. Приїхала швидка допомога і він допомагав медичним працівникам занести потерпілого в карету швидкої допомоги.

Вину в скоєнні ДТП визнає. В скоєному щиро кається. У відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому він виплатив близько 2000 грн. на лікування.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди визнає частково. Згідний виплатити потерпілому 3000 грн., оскільки більше виплатити він не в змозі, так як крім мінімальної заробітної плати, в нього інших доходів не має.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина підтверджується показами потерпілого, письмовими доказами.

Так потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 27.09.2015 він прийшов з роботи і до нього прийшла племінниця його дружини ОСОБА_9 разом зі своєю сестрою ОСОБА_10 , яка запропонувала поїхати в с. Михайлівку Тульчинського району до своєї бабусі. Він погодився і разом зі своєю дружиною та неповнолітнім сином на автомобілі ОСОБА_9 виїхали з м. Ямпіль. Коли вони їхали по дорозі Тульчин- Михайлівка-Ладижин, не доїжджаючи с. Холодівка на крутому повороті, коли вони спускались донизу, то він побачив, що на їхню смугу руху виїхав автомобіль марки «Опель Мовано» і сталось зіткнення автомобіля ВАЗ 21114, яким керувала ОСОБА_11 з автомобілем марки «Опель Мовано». Внаслідок ДТП, автомобіль на якому він їхав в якості пасажира, декілька разів перевернувся і він та інші пасажири, які знаходились в автомобілі ВАЗ 21114 отримали тілесні ушкодження. Його дружина викликала швидку допомогу. Коли приїхала швидка допомога, то хтось із людей, які знаходились в автомобілі марки «Опель Мовано» допоміг медичним працівникам занести його в карету швидкої допомоги.

Внаслідок ДТП йому були спричинені тілесні ушкодження і на лікування ним були затрачені грошові кошти в розмірі 1284 грн., а також були затрачені кошти в розмірі 1000 грн. на користування автомобілем таксі, а також 300 грн. на поїздку в м. Одесу в госпіталь на лікування. Також діями обвинуваченого йому була завдана моральна шкода, розмір якої він оцінює в 50000 грн., які просить стягнути з обвинуваченого. Підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_6 виплатив йому 2 000 грн. на лікування.

Вина обвинуваченого також підтверджується наступними письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події, фото таблицями до нього та схемою ДТП ;

- висновком експерта № 142 від 17.11.2015, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді переломів 3,4 го ребер зліва, 3-го ребра справа, садни в ділянці лівого плеча та лівої лопатки. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета ( предметів ), що могло бути при шляхово- транспортній пригоді, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий ( більш як 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку експерта № 509а від 12.10.2015 водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України де зазначено, що п.10.1 ПДР « Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися. Що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» ; п.12.1 ПДР - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним». Відповідно до даного висновку в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної події.

Згідно висновку Тульчинської ЦРЛ № 96 від 27.09.2015 на час ДТП ОСОБА_6 перебував в тверезому стані.

Відповідно до висновку № 108 дактилоскопічної експертизи сліди пальців рук розміром 13х22 мм і 14х26 мм, вилучені під час огляду автомобіля «Опель Мовано» держ. н/з НОМЕР_1 в с. Холодівка Тульчинського району, 27.09.2015 для ідентифікації по них особи придатні і залишені вказівним пальцем лівої руки і підмізинним пальцем правої руки ОСОБА_6 .

Згідно висновку автотехнічного експерта № 547а від 20.10.2015 на момент експертного огляду робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «Опель Мовано» держ. номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані. Вихід повітря ( розгерметизація ) з шини переднього лівого колеса автомобіля «Опель Мовано» держ. номер НОМЕР_1 , яке було надано на експертизу, відбулося в результаті деформації диску під час контактування колеса з твердими слідоутворюючими предметами, яке сталося під час розвитку ДТП в процесі зіткнення транспортних засобів.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження доведена в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст. 286 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений відноситься до необережних і особу обвинуваченого, який по місцю роботи та проживання характеризується виключно позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного та враховуючи особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, щиро розкаявся в скоєному, частково відшкодував завдані збитки, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_6 необхідне й достатнє для його виправлення, запобіганню вчинення нових злочинів, і вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді обмеження волі зі здійсненням за ним нагляду органами внутрішніх справ та виконанням покладених на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків без позбавлення його права керувати транспортним засобом, оскільки в останнього прав на керування транспортним засобом не має, а відповідно до п.21 абз.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 із змінами від 19.12.2008 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» призначення додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2584,16 грн., із яких 1284,16 грн. - вартість медичних препаратів, 1000 грн. послуги автомобілів таксі, 300 грн. вартість квитків для поїздки в військовий госпіталь м. Одеси, то він задоволенню не підлягає, оскільки обвинуваченим під час досудового слідства виплачено потерпілому 2 000 грн. на лікування, чого останній не заперечує, а належних доказів, які б підтверджували, що потерпілим були витрачені кошти на поїздки в автомобілі таксі в розмірі 1000 грн., і що ним були витрачені кошти в розмірі 300 грн. для поїздки в м. Одесу на лікування суду не надано.

Цивільний позов стосовно стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди, яку він оцінив в розмірі 50000 грн., то вона з урахуванням суті позовних вимог, моральних та фізичних страждань позивача, які він зазнав в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, а також враховуючи принципи розумності і справедливості, підлягає частковому задоволенню в розмірі 8000 грн., що на думку суду зможе в реальній мірі компенсувати негативні наслідки для позивача.

Підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого понесені ним судові витрати за надання правової допомоги адвокатом в розмірі 6000 грн.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів: 491,04 грн. та 491,04 грн. за проведення автотехнічних експертиз і 491,04 грн. за проведення дактилоскопічної експертизи.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з іспитовим терміном на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1473,12 грн. процесуальних витрат, понесених на залучення експертів для проведення експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_12 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 8 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 6000 грн. у відшкодування витрат понесених на правову допомогу адвокатом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази: автомобіль марки «Опель Мовано» державний номер НОМЕР_1 , переднє ліве колесо автомобіля марки «Опель Мовано» державний номер НОМЕР_1 , які передані на зберігання власнику ОСОБА_13 , автомобіль марки «ВАЗ 211114», державний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання власнику ОСОБА_7 - залишити останнім.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: