1-кп/381/278/15
381/4279/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001608від 10 вересня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В.Солтанівка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, розлученого, з повною середньою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, що надійшло до суду з угодою про визнання винуватості -

встановив:
18.07.2015 приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 взяв у будинку за місцем проживання ніж, який висів на стіні в якості сувеніру, сховав його під светр та пішов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_3 . В приміщенні магазину між ОСОБА_4 та продавцем магазину ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних відносив виникла сварка, під час якої, ОСОБА_4 з наміром спричинити тілесні ушкодження, умисно наніс один удар ножем який знаходився в його руці по лівому передпліччі продавця магазину «Борівчанка» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді різаної рани на лівому передпліччі та подряпини на лівій щоці. В подальшому, ОСОБА_4 вибіг з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та викинув ніж з чорною рукояткою за огорожу біля вище вказаного магазину. Під час проведення огляду місця події 18.07.2015 було виявлено та вилучено за огорожею неподалік приміщення магазина «Борівчанка» ніж з чорною рукояткою.

Згідно висновку експерта №148 від 05.08.2015 року ніж, який було вилучено під час огляду місця подій від 18.07.2015, являється холодною зброєю колото-ріжучої дії.

Органом досудового розслідування, вказані умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.2 ст. 263 КК України, за ознаками: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

17 вересня 2015 року під час досудового розслідування між прокурором Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 призначається покарання за ч.2 ст. 263 КК України у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений та захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.2 ст. 263 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

В даному випадку, судом роз`яснено обвинуваченому та прокурору правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним і призначення йому узгодженого покарання.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

Питання з речовими доказами вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 вересня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001608від 10 вересня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 263 КК України між прокурором Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Речові докази по справі ніж з чорною рукояткою, змиви бурих плям, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області - після набрання вироком суду законної сили знищити.

Судові витрати по справі в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп. за залучення експерта стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

-Обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7