Провадження № 1-кс/461/7607/15
УХВАЛА
в с т а н о в и в :
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 19 листопада 2015 року ним було подано в порядку ст.100 КПК України слідчому та прокурору заяву за №69 про повернення речового доказу для подальшого й ого зберігання, оскільки зі слів слідчого йому стало відомо, що всі процесуальні дії, пов`язані із вищевказаним автомобілем проведені. Листом від 02 грудня 2015 року слідчий відмовив у поверненні автомобіля. Вважає, що транспортний засіб слід повернути володільцю, оскільки арешт на такий накладено не було.
В судовому засіданні скаржник та особа, в інтересах якої подано скаргу вимоги скарги підтримали, надали пояснення, аналогічні до викладених у такій та просили скаргу задоволити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, надав пояснення про те, що автомобіль марки «МЕРСЕДЕС-БЕНЦ-124 Е» д.н.з. НОМЕР_1 на даний момент перебуває на експертизі, на такому містяться сліди злочину, у разі незадоволення учасниками кримінального провадження висновками експертизи може бути призначена повторна експертиза, а тому повернення та ремонт вказаного автомобіля унеможливить встановлення істини у праві. Крім цього, прокурор вказує, що існує ризик відчуження вказаного автомобіля, а тому просив у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та долучені в процесі розгляду скарги документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 1 п.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Власником автомобіля марки «Мерседес Бенц 200Е» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_12 , що стверджується наявною в матеріалах кримінального провадження копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.52 м.к.п.).
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2015 року клопотання старшого слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_13 про тимчасовий доступ до речей задоволено; надано дозвіл тимчасово вилучити автомобіль марки «Мерседес 200Е» реєстраційний номер НОМЕР_1 на час проведення розслідування у кримінальному провадженні, з можливістю вилучення його вузлів, частин та агрегатів (а.с.29 м.к.п.).
Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_6 від 29 вересня 2015 року було призначено судову автотехнічну експертизу стосовно технічного стану автомобіля марки «Мерседес Бенц 200Е» реєстраційний номер НОМЕР_1 , до проведення якої залучено експертів Львівського НДІСЕ (а.с.152 м.к.п.).
Таким чином, в судовому засіданні належними та допустимими доказами, перевіреними в судовому засіданні, встановлено, що транспортний засіб марки «Мерседес Бенц 200Е» реєстраційний номер НОМЕР_1 вилучений у передбаченому КПК України порядку, скерований для проведення експертизи з метою з`ясування обставин, що мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги.
Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
у задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1