ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/1840/15-к
Провадження № 1-кп/211/282/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2015 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000464 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, розлученого, на утриманні неповнолітній син ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.02.2015 року, о 21-00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше знайомим гр. ОСОБА_5 , маючи намір на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, правою рукою зжатою в кулак, цілеспрямовано умисно наніс один удар в область обличчя ОСОБА_5 . Від отриманого удару ОСОБА_5 , не втримавшись на ногах та втративши рівновагу, впав спиною на ліжко. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс йому не менше 11 ударів правою рукою, зжатою в кулак, в область голови та обличчя. Злочинні дії ОСОБА_6 зупинила свідок ОСОБА_7 , яка раптово зайшла до приміщення будинку.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ссадна голови та обличчя, синці обличчя з набряком м`яких тканин, крововилив в слизову оболонку губ, забійна рана нижньої губи, струс головного мозку, сформована гематома правої щоки, які згідно висновку судово медичного експерту № 526 від 20.03.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю, та пояснив, що він 23.02.2015 року прийшов у гості до ОСОБА_8 разом з нею. Потім вона сказала йому, щоб він пішов, він відмовився. ОСОБА_9 покликала свого батька, той сказав йти, начав виштовхувати, на що він вдарив його рукою в обличчя, після чого вони впала на ОСОБА_10 , потерпілий втратив свідомість, він злякався. До кімнати забігла ОСОБА_9 та її мати, а він втік. В скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. Заявлений позов в частині матеріальної шкоди визнав повністю, моральний частково в розмірі 5 000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 23.02.2015 року приблизно о 21 годині додому прийшла донька ОСОБА_11 разом з обвинуваченим ОСОБА_12 , зайшли до її кімнати. Через деякий час донька вийшла та попросила вигнати ОСОБА_13 , так як він не тверезий. Він увійшов до кімнати, ОСОБА_13 тримав у руках пляшку вина, половина якої вже була випита, запропонував і йому випити. Потерпілий сказав, щоб ОСОБА_13 йшов додому, на що той відмовився, почав упиратися, він його виштовхував, після чого ОСОБА_13 вдарив кулаком обличчя дуже сильно, від удару вони впали на ліжко, де він пам`ятає, як ОСОБА_13 наніс йому ще 2 удари кулаком в обличчя. Коли він прийшов до тями, то ОСОБА_13 вже не було. Він забрав з двору їх велосипед та поїхав. Жодного разу до лікарні обвинувачений не приходив, ніякої допомоги не надав. Просить суворо покарати обвинуваченого та у повному обсязі задовольнити заявлений ним позов.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспоррюються (зокрема скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням деяких письмових доказів та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, характеризується позитивно.

Обставиною, передбаченою ст..66 КК України, яка пом`якшує покарання є щире каяття, та знаходження на утриманні неповнолітнього сина.

Обставиною, передбаченою ст..67 КК України, яка обтяжує покарання є вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд приходить до переконання про обрання обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, але з застосуванням ст. 75 КК України, та покладанням обов`язків у відповідності до п.2,3 ст.76 КК України. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правами фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Враховуючи, що діями обвинуваченого завдано матеріальної шкоди потерпілому, що підтверджується наданими чеками, суд вважає необхідним позов в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як слідує із змісту ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. (з наступними змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових витрат та урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Враховуючи те, що злочинними діями обвинуваченого потерпілому завдано морального страждання, суд вважає необхідним частково задовольнити позов у розмірі 10 000 гривень. На думку суду саме такий розмір є достатнім з урахуванням характеру та обсягу страждань потерпілого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349,368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ст..75 КК України звільнити засудженого від призначеного покарання з випробувальним терміном на один рік.

Відповідно до п.2,3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 2 134, 98 гривень матеріальної шкоди, 10 000 гривень моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1