АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1915/6439/2012Головуючий у 1-й інстанції Базан Любомир Теодорович
Провадження № 11/789/239/13 Доповідач - Демченко О.В.
Категорія - ч.1 ст.203-2 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2013 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Демченко О.В.

Суддів - Тиха І. М., Римар Т. М.,

за участю прокурора - Гарматюка Р.Є.

засудженої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальну справу за апеляцією захисника засудженої ОСОБА_1 - адвоката Веклич А.О. на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2013 року, яким -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель АДРЕСА_1, громадянин України, одружений, на утриманні 2 малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, непрацюючий, раніше не судимий, -

засуджений за ч.1 ст.203-2 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до штрафу в розмірі 127 500 (сто двадцяти семи тисяч п'ятсот) грн. в доход держави з конфіскацією грального обладнання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишений попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області, жителька АДРЕСА_2, громадянка України, неодружена, з вищою освітою, непрацююча, раніше не судима, -

засуджена за ч.1 ст.203-2 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до штрафу в розмірі 127 500 (сто двадцяти семи тисяч п'ятсот) грн. в доход держави з конфіскацією грального обладнання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишений попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с.Бишки Козівського району Тернопільської області, жителька АДРЕСА_3 громадянка України, одружена, на утриманні малолітня дитина, з вищою освітою, непрацююча, раніше не судима, -

засуджена за ч.1 ст.203-2 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до штрафу в розмірі 127 500 (сто двадцяти семи тисяч п'ятсот) грн. в доход держави з конфіскацією грального обладнання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишений попередній - підписку про невиїзд.

Постановлено стягнути з засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_1 562 грн. 56 коп. судових витрат в рівних долях, а також з засудженого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 562 грн. 56 коп. судових витрат в рівних долях.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 визнанні винними та засуджені за злочині, які згідно вироку суду вчинені ними за наступних обставин.

Так, у 2011 року у ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на організацію та проведення азартних ігор у букмекерській конторі з метою отримання прибутку.

Реалізовуючи вказаний злочинний намір, направлений на зайняття гральним бізнесом, ОСОБА_3 в орендованому його дружиною ОСОБА_5 приміщенні, яке знаходиться в АДРЕСА_4, обладнав 2 кабінки для здійснення роботи касирів-операторів букмекерської контори, встановив в них персональні комп'ютери із програмним забезпеченням для роботи з електронними платіжними системами та виходом до мережі Інтернет, а в залі букмекерської контори розмістив комп'ютери, на яких учасники азартних ігор могли переглядати списки спортивних подій, які повинні відбутися та їх результати.

Всупереч вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, самостійно провів навчання найманих працівників, у тому числі ОСОБА_4, в ході чого показав, як користуватися програмним забезпеченням для роботи з електронною платіжною системою «WebMoney», програмним забезпеченням «fbBookOffice» для роботи з електронною платіжною системою та сайтами «parimatch.com» і «fonbet.com» в мережі Інтернет.

В період з 25 серпня 2011 року по 07 лютого 2012 року ОСОБА_3 з метою організації та проведення азартних ігор, здійснював керівництво та контроль за діяльністю букмекерської контори, встановив графік та час роботи , перевіряв своєчасність виходу на роботу працівників та їх навички роботи, виплачував грошову винагороду, забирав з каси грошові кошти сплачені учасниками азартних ігор, перевіряв відповідність наявних в касі грошових коштів інформації відображеній в комп'ютерній програмі, надавав поради, рекомендації в ході здійснення азартних ігор та брав участь у вирішенні спорів, в разі втрати учасником виграшної квитанції, забезпечував працівників папером формату А4 та іншими товарами, необхідним для діяльності букмекерської контори, чим створив умови для здійснення азартних ігор та порушив вимоги Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Зокрема, 10 грудня 2011 року, в букмекерській конторі, що в м.Тернополі по вул. Київській, 11 А, ОСОБА_4 прийняла сплачені ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1 000 грн. та поповнила його індивідуальний рахунок через систему електронних платежів на вказану суму, чим надала останньому можливість доступу до здійснення азартних ігор у електронній (віртуальній) букмекерській конторі та після виграшу, видала ОСОБА_6 виграш в сумі 2 860 грн.

Крім цього, 17 грудня 2011 року, в букмекерській конторі, ОСОБА_4 прийняла сплачені ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2 000 грн. та поповнила його індивідуальний рахунок через систему електронних платежів на вказану суму, чим надала останньому можливість доступу до здійснення азартних ігор у електронній (віртуальній) букмекерській конторі та після виграшу, видала ОСОБА_7 виграш в сумі 7 000 грн.

Однак, 07 лютого 2012 року працівниками міліції було виявлено та задокументовано факт організації, проведення та надання доступу до азартних ігор у букмекерській конторі, що по вул. Київська, 11 А в м. Тернопіль.

Крім цього, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на зайняття гральним бізнесом ОСОБА_3 в орендованому його дружиною ОСОБА_5 приміщенні, що знаходиться в АДРЕСА_5, обладнав 2 кабінки для здійснення роботи касирів-операторів букмекерської контори, встановив в них персональні комп'ютери із програмним забезпеченням для роботи з електронними платіжними системами та виходом до мережі Інтернет, в залі букмекерської контори він розмістив комп'ютери, на яких учасники азартних ігор могли переглядати списки спортивних подій, які мають відбутися та їх результати.

Діючи згідно свого злочинного задуму, щодо організації та проведення азартних ігор, ОСОБА_3 всупереч вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», вступив у злочинну змову із ОСОБА_1, провів з нею навчання, в ході чого показав, як користуватися програмним забезпеченням «Parimatch», програмним забезпеченням «fbBookOffice» для роботи з електронною платіжною системою та сайтами «parimatch.com» і «fonbet.com» в мережі Інтернет та роз'яснив їхні обов'язки, зокрема, прийняття сплачених учасниками азартних ігор грошових коштів, у тому числі через систему електронних платежів, здійснення ставок учасників азартних ігор на спортивні ігри, поповнення індивідуальних рахунків учасників азартних ігор через систему електронних платежів, а також видача гравцям грошових коштів в разі виграшу, у тому числі по ставках здійснених гравцями у електронній (віртуальній) букмекерській конторі, тобто надання можливості доступу до азартних ігор.

В період з грудня 2011 року по 02 лютого 2012 року ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_1, всупереч вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», які згідно розподілених ролей та попередньої домовленості, за грошову винагороду в сумі 100 грн. за день, надавали можливість доступу учасникам до азартних ігор у даній букмекерській конторі

Зокрема, 28 січня 2012 року, в букмекерській конторі, що в АДРЕСА_5, ОСОБА_1 прийняла сплачені ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 30 грн. та здійснила 3 ставки на футбольні матчі: між командами «Лечче» - «Інтер», «Рома» - «Болонья» та «Мілан» - «Кальярі» на вказану суму, чим надала останньому можливість доступу до здійснення азартних ігор та після виграшу, видала ОСОБА_8 виграш в сумі 25 грн.

28 січня 2012 року в букмекерській конторі ОСОБА_1 прийняла сплачені ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 20 грн. та здійснила 2 ставки на футбольні матчі: між командами «Лечче» - «Інтер» та «Рома» - «Болонья» на вказану суму, чим надала останньому можливість доступу до здійснення азартних ігор та після виграшу, видала ОСОБА_9 виграш в сумі 14 грн.

02 лютого 2012 року працівниками міліції було виявлено факт надання ОСОБА_1 доступу до участі в азартних іграх у букмекерській конторі в приміщенні, що на АДРЕСА_5.

В апеляції захисник засудженої ОСОБА_1 - адвокат Веклич А.О. просить вирок Тернопільського міськрайонного суду, яким ОСОБА_1 засуджена до штрафу в розмірі 127 500 грн., змінити. На підставі ст.53 КК України розстрочити виплату призначеного судом штрафу, строком на 1 рік, або призначити більш м'яке покарання, не пов'язане з позбавленням волі. Покликається на те, що судом при призначенні ОСОБА_1 покарання частково враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь її участі у скоєнні злочину та її особу. Однак, судом не враховано, що ОСОБА_1 фактично була лише простим виконавцем волі організатора злочину - ОСОБА_3, не отримала ніякої винагороди за свою роботу, вимушено погодилась на вказану роботу через тяжкі особисті, сімейні та матеріальні обставини, оскільки сподівалась допомогти своїй сім'ї та хворому батькові - інваліду ІІІ-ї групи.

Засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирок не оскаржують.

Заслухавши суддю-доповідача, засуджену ОСОБА_1, яка в судових дебатах підтримала подану апеляцію, просила пом'якшити покарання або розстрочити призначений судом штраф на 1 рік, міркування прокурора в судових дебатах, який не заперечив про зміну вироку та розстрочку призначеного штрафу, прохання засудженої в останньому слові про зміну вироку, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який її засуджено та кваліфікація її дій, ґрунтується на доказах зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні, які наведено у вироку та в апеляції не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення, яке б сприяло запобіганню вчиненню нею нових злочинів.

Як вбачається з вироку, суд, призначаючи засудженій ОСОБА_1 покарання, врахував, що вона позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнала вину та щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла у розкритті злочину, її молодий вік, а також те, що злочин ОСОБА_1 вчинено в результаті збігу тяжких матеріальних обставин, а тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції підставно при призначенні основного покарання за ч.1 ст.203-2 КК України застосував положення ч.1 ст.69 КК України та призначив ОСОБА_1 покарання нижче від найнижчої межі санкції статті обвинувачення у виді штрафу в розмірі 127 500 грн.

Санкцією ч.1 ст.203-2 КК України передбачено покарання в виді штрафу від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією грального обладнання.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи захисника засудженої про призначення ОСОБА_1 більш м'якого покарання є неспроможними, оскільки їй вже призначено мінімальне покарання.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи викладені в апеляції щодо неврахування судом першої інстанції матеріального становища засудженої при призначенні покарання та пов'язане з ними апеляційне прохання про зміну вироку в частині сплати штрафу, не позбавлені правових та фактичних підстав.

Згідно, ч.4 ст.53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Згідно матеріалів кримінальної справи, засуджена ОСОБА_1 не працює, проживає у будинку батьків, які також не працюють, власного житлового будинку та транспортного засобу немає, батько ОСОБА_10 - інвалід ІІІ-ї групи.

Вищенаведені обставини на думку колегії суддів свідчать про можливість застосування розстрочки при сплаті штрафу ОСОБА_1 строком на один рік рівними частинами щомісяця.

На підставі наведеного, керуючись п.п.11, 13 розділу ХІ Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) та ст.ст. 365, 366, КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_1 - адвоката Веклич А.О. - задовольнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2013 року, стосовно ОСОБА_1 - змінити.

На підставі ч.4 ст.53 КК України розстрочити ОСОБА_1 виплату штрафу в розмірі 127 500 (сто двадцять сім тисяч п'ятсот) гривень строком на один рік рівними частинами щомісяця по 10625 (десять тисяч шістсот двадцять п'ять) гривень на користь держави.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.В. Демченко