В И Р О К

іменем України

Справа № 1-76/10

Провадження № 1-76/10

"15" квітня 2010 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцол В. І.

із секретарем Терлецькій О.В.

з участю прокурора Войнаровської С.В.

адвоката захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, 5 травня 1991 року, котрий народився в м.Київ, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював різноробочим в СТ «Бершадський хліб», неодружений, раніше судимий: 30.05.2006 року Бершадським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.З КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців; 16.11.2007 року Бершадським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.З КК України, ст. 71 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі, звільнений 13.01.2010 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2010 року біля 4 години в с.Флорино Бершадського району Вінницької області підсудний ОСОБА_2 у робочий час, "знаходячись на нічній зміні в приміщенні СТ «Бершадський хліб», яке розташоване по вул. Хлібна З, скориставшись відсутністю працівників вказаного товариства та інших сторонніх осіб, умисно з корисливих спонукань дістав із кишені належної потерпілій ОСОБА_3 куртки, яка знаходилася в шафі роздягальні, гроші в сумі двісті двадцять гривень та таємно їх викрав, заподіявши потерпілій майнову шкоду на цю суму.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_2 винним себе у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини його скоєння, показавши, що в лютому 2010 року він влаштувався на роботу в СТ «Бершадський хліб» с. Флорино, де працював різноробочим позмінно. 2.02.2010 року біля 17 год. він прийшов на роботу, біля 4 год. він вирішив піти в туалет і коли проходив повз жіночу роздягальню, вирішив туди. Зайшовши у середину, помітив, що один із шкафчиків відчинений і в ньому виднілась куртка темного кольору. Так як нікого із працівників в роздягальні не було і ніхто його не бачив, він вирішив цим скористатись і пошукати в кишенях куртки гроші з метою їх викрадення. У правій

зовнішній кишені він знайшов гроші, які витягнув і порахував. Сума грошей становила біля 230 грн. різними купюрами. Він відрахував із цих грошей 220 грн. купюрами - чотири номіналом 50 грн., дві номіналом 5 грн. та одна - 10 грн., які відразу помістив у свою кишеню куртки, а інші гроші мілкими купюрами по 1 грн. поклав назад у кишеню куртки, яка знаходилась у шкафчику. Чия це була куртка, він не знав. Вранці 23.02.2010 року він пішов на базар м. Бершадь і частину викрадених грошей витратив на власні потреби, а саме: поїв у кафе «Оазис» за 15 грн., купив продукти харчування у оптовому магазині на суму біля 50 грн., постригся в перукарні за 20 грн., а також купив картонку поповнення рахунку «Київстар» за ЗО грн. Дві купюри номіналом 50 грн. із числа викрадених грошей залишив, маючи намір їх. витратити на ремонт будинку, де проживає. В цей же день біля 12 год. його зустрів дільничний1 інспектор міліції і привів у сільську раду, де в присутності понятих у нього було вилучено зазначені вище дві викрадені купюри по 50 грн. та 13 грн. різними купюрами, які отримав як здачу, при розрахунку викраденими грошима. Після чого він зізнався у скоєній крадіжці та написав явку з повиною. У вчиненому злочині щиро кається, усвідомив свою провину.

Покази підсудного відповідають фактичним обставинам справи, ніким не оспорюються, тому суд вважає за доцільне дослідження доказів обмежити показаннями підсудного у відповідності зі ст. 299 ч.З КПК України, з'ясувавши, що підсудній та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, при відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій? роз'яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд вважає, що кваліфікація дій підсудного ОСОБА_2 по ст. 185 ч. 2 КК України вірна, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При обранні покарання підсудному суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, що він вчинив злочин середньої тяжкості та його особу, що він негативно характеризується по місцю проживання та роботи.

В якості обставин, що пом'якшують покарання підсудному суд враховує, що вину він визнав повністю, щиро кається, сприяв слідству і суду у встановлені істини по справі, заподіяна злочином майнова шкода повністю відшкодована у добровільному порядку.

Обставин, що обтяжували б покарання підсудному, по справі не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення підсудного ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання до нього покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з часу його затримання - з 26 лютого 2010 року, включивши цей строк у строк відбування покарання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - утримання під вартою.

Речові докази по справі - грошові кошти в сумі 113 гривень, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_3 передати власнику - ОСОБА_3.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, котрий утримується під вартою - в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя В. І. Гуцол