Справа № 442/5644/15-к
Провадження №1-в/442/223/2015
У Х В А Л А
Іменем України
"07" вересня 2015 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

представника адміністрації ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в порядку відеоконференцзв`язку приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду Львівської області м. Львова від 11.11.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі-

ВСТАНОВИВ :

20.08.2015 року до Дрогобицького міськрайонного суду надійшла заява адвоката ОСОБА_5 про заміну покарання засудженому ОСОБА_4 з позбавлення волі на більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт на Приватному Підприємстві «Торгово-сервісний центр» «Роланд». Таке подано, з тих підстав, що засуджений з врахуванням скорочення наполи вини невідбутої частини покарання на підставі ст. 6 Закону України « Про амністію у 2014 році», де загальний термін покарання становить 2 роки 10 днів позбавлення волі, ОСОБА_4 відбув більше половини строки призначеного судом покарання і підпадає під дію норми ст.. 82 КК України. Разом з тим, такий став на шлях виправлення, а в матеріалах особової справи відсутні будь які відомості про накладення стягнень.

Вислухавши пояснення засудженого, який підтримав клопотання з тих наведених підстав, думку представника адміністрації установи, який заперечив проти задоволення клопотання з тих підстав, що засуджений не став на шлях виправлення; прокурора, який також заперечив проти клопотання, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що в клопотанні слід відмовити, виходячи з наступних міркувань:

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.

Згідно ст. 82 КК України - особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Встановлено, що вироком Шевченківського районного суду Львівської області м. Львова від 11.11.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_4 засуджений до п`яти років позбавлення волі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.03.2015 року ОСОБА_4 скорочено на половину невідбуту частину покарання за вказаним вироком на підставі ст.. 6 Закону України « Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, таким чином початок відбування покарання слід рахувати з 02.04.2014 року, а загальний термін покарання становить 02 роки 10 днів.

Згідно заяви ПП « Торгово-сервісного центру «Роланд» від 06.04.2015 року, таке готове працевлаштувати на посаду комірника на повний робочий день з оплатою згідно штатного розпису, в разі зміни йому покарання з позбавлення волі на виправні роботи ОСОБА_4 .

За час відбування міри покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо : порушення режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку із скороченням обсягів виробництва. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку. Не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Достатніх навичок для самостійного виконання не має. Участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок не прагне. Підтримує зв`язки з рідними.

У відповідності до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

З таких підстав, враховуючи вищенаведене, те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, тому суд вважає, що в задоволенні клпоотання слід відмовити через непредставлення суду доказів та, відповідно, не доведення виправлення засудженого, а сама відсутність дисциплінарних стягнень сама по собі не може бути підставою для задоволення заяви.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 82 КК України, ст. 107 КВК України, п.3 ч.1 ст. 537, с. 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В клопотанні адвоката ОСОБА_5 про заміну покарання засудженому ОСОБА_4 з позбавлення волі, призначеному за вироком Шевченківського районного суду Львівської області м. Львова від 11.11.2014 року з урахуванням ухвали Галицького районного суду м. Львова від 11.03.2015 року на більш м`яке у вигляді виправних робіт відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1