Справа № 603/7/16-к
Провадження № 1-кс/603/2/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" січня 2016 р. м.Монастириська

Слідчий суддя Монастириського районного суду Тернопільської області, ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

за участю:
старшого слідчого слідчого відділення Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4

особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3

представника особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

12.01.2016 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Монастириського районного суду Тернопільської області зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Монастириського РВ УМВС України в Тернопільській області від 01.11.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 02.08.2015 року за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

На обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, а також надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 підтримали доводи скарги з підстав зазначених в останній.

Зацікавлена особа - старший слідчий СВ Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , проти поданої скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 01.11.2015 року заперечив та вважає, що по даному кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів, які свідчать про відсутність в діянні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5 , вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження №0000130 від 02.08.2015 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо дати отримання ОСОБА_3 копії оскаржуваної постанови, при цьому останній вказує, що отримав постанову лише 24.12.2015, і ці обставини слідчим не спростовані, а відтак, слідчий суддя вважає скаргу поданою у встановлений ст. 304 КПК України десятиденний строк.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим СВ Монастириського РВ УМВС України в Тернопільській області майором міліції ОСОБА_7 здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 за №0000130 від 02.08.2015 року за фактом таємного викрадення чужого майна, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно заяви ОСОБА_3 , яку було подано ним 15.06.2015 року в Монастириський РВ УМВС України в Тернопільській області, та пояснень наданих ним у судовому засіданні слідує, що колишня дружина ОСОБА_8 разом із донькою ОСОБА_9 та незнайомим йому чоловіком на прізвище ОСОБА_10 з його будинку викрали грошові кошти в сумі 7350 доларів США, господарське майно, а також транспортний засіб автомобіль марки «Део Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 чим завдала йому шкоди.

Як встановлено в судовому засіданні постановою слідчого СВ Монастириського РВ УМВС України в Тернопільській області від 29.09.2015 року дії ОСОБА_8 перекваліфіковані з ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України з внесенням відповідних змін в ЄРДР.

Постановою слідчого СВ Монастириського РВ УМВС України в Тернопільській області від 01.11.2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 02.08.2015 року за фактом шахрайства, закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Між тим, матеріали кримінального провадження та зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

В обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження, слідчий вказав на те, що органом досудового розслідування проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії для встановлення предмету злочину заволодіння майном шляхом шахрайства та встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заволоділи не чужим майном, а майном, яке знаходилось у спільній власності, тобто власності подружжя (сімейства) ОСОБА_11 , що було придбано за час їх спільного проживання (будучи подружжям), що свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки шахрайством є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, яке вважається закінченим з моменту переходу чужого майна у володіння винного або з моменту отримання ним права розпоряджатися таким майном, що у даному випадку відсутнє.

В основу рішення про закриття кримінального провадження органом досудового розслідування покладено лише показання зацікавлених в результатах справи свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , при цьому, не допитано колишню дружину ОСОБА_3 ОСОБА_8 та осіб, які могли підтвердити факт наявності у ОСОБА_3 коштів, зокрема особу ОСОБА_13 , яка зі слів потерпілого позичала йому кошти в сумі 3000 доларів США та ОСОБА_14 у якого ОСОБА_3 отримав плату за виконану роботу в розмірі еквівалентному одній тисячі доларів США.

Також, органом досудового розслідування не перевірено факт наявності на час крадіжки у ОСОБА_3 особистих коштів у сумі 7350 доларів США, яку саме частину із цих коштів він отримав як позику, коли і ким конкретно така позика надавалася та чи надавалася вона взагалі. Невстановлено чи дійсно потерпілий отримував плату за виконувану ним роботу в сумі еквівалентній одній тисячі доларів США у громадянина ОСОБА_14 , які за його словами також були викрадені.

Окрім цього, не розмежовано слідчим, яка частина коштів належала до спільного майна подружжя, оскільки ОСОБА_3 зазначав, що частина викрадених коштів із суми 7350 доларів США набуто ним під час шлюбу із ОСОБА_8 , а яка належала потерпілому особисто.

Пояснення слідчого ОСОБА_4 про неможливість допиту ОСОБА_8 з приводу фактів наведених ОСОБА_3 у заяві про злочин з причин її відсутності на території України, слідчим суддею до уваги не береться, оскільки такі обставини не можуть бути підставою для закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Окремо слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на постанову слідчого СВ Монастириського РВ УМВС України в Тернопільській області від 29.09.2015 року, якою перекваліфіковано діяння ОСОБА_8 з ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки належних обґрунтувань для прийняття саме такого процесуального рішення з всебічним аналізом фактичних обставин справи поєднаних з оцінкою вчиненого діяння, в постанові не відображено. Зазначена постанова слідчим належним чином не мотивована, не містить змісту встановлених фактичних обставин та в ній не викладені всі підстави, які б обумовлювали необхідність перекваліфікації діяння.

Зважаючи на викладене, визнати досудове розслідування всебічним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова слідчого СВ Монастириського РВ УМВС України в Тернопільській області від 01.11.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 02.08.2015 року за фактом заволодіння чужим майном, за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
1.Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

2.Скасувати постанову слідчого СВ Монастириського РВ УМВС України в Тернопільській області від 01 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 02 липня 2015 року.

3.Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 02 липня 2015 року направити до Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1