Справа № 11-491/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 19.05.2010
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2010 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Орла А.І.

суддів Рудніченко О.М., Матюшко М.П.

з участю прокурора Єлфімова І.П.

захисника ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_2 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2010 року, яким :

ОСОБА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, працюючого водієм ТОВ ТЕС-К, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого в силу ст. 89 КК України, засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 роки на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. .

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину при наступних обставинах.

15.08.20096 року близько 15 години ОСОБА_5, перебуваючи на присадибній ділянці за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, де він мешкає разом з родиною, ході сварки між ним та сином ОСОБА_2, яка виникла на побутовому грунті, умисно наніс два удари кулаком правої руки у верхню частину живота, заподіявши потерпілому тяжких тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки та внутрішньочеревною кровотечею.

На даний вирок суду потерпілим ОСОБА_2 подана апеляція, в якій він просить вирок суду скасувати, та постановити свій вирок, яким засудити ОСОБА_5 за ст. 121 ч. 1 КК України до позбавлення волі в межах санкції статті 121 ч. 1 КК України. Обґрунтовуючи апеляцію, потерпілий ОСОБА_2 зазначає, що судом призначено занадто мяке покарання , що суд безпідставно врахував обставиною, що помякшує покарання визнання засудженим своєї вини та його щире каяття, поскільки це не відповідає дійсності. Крім цього, вважає, що суд не врахував тяжкості вчиненого злочину. Засуджений не відшкодував завданої йому шкоди.

В запереченнях на апеляцію захисник ОСОБА_1 та прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просять апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду без змін, вважаючи при цьому, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Заслухавши суддю доповідача, потерпілого ОСОБА_2 та його представника, які просять вирок суду скасувати і постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_1, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, думку прокурора, який вважає апеляцію безпідставною та не обґрунтованою, а вирок суду законним і просить вирок суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

Вирок суду в частині доведеності вини засудженого, фактичних обставин справи та кваліфікації злочину учасниками процесу не оскаржуються.

Посилання в апеляції на те, що суд безпідставно зазначив у вироку про щире каяття та визнання ОСОБА_5 своєї вини, поскільки ОСОБА_5 своєї вини не визнавав і визнав лише в останньому слові, колегія суддів знаходить не обґрунтованими. Згідно з протоколом судового засідання, після оголошення обвинувального висновку, ОСОБА_5 пояснив, що він повністю визнає свою вину і у своїх показах виклав обставини вчинення злочину, які повністю відповідають інкримінованому йому обвинуваченню. В звязку з цим, зазначені вище твердження апелянта суперечать фактичним обставинам справи, що є в матеріалах справи.

Безпідставним та не обґрунтованим знаходить колегія суддів твердження в апеляції про те, що судом не враховано всіх обставин, що обтяжують покарання, поскільки в апеляції не зазначено, яких саме обставин, що обтяжують покарання щодо засудженого ОСОБА_5 судом не враховано. З вироку суду вбачається, що обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено і органами досудового слідства вони йому не інкримінувалися.

Посилання в апеляції на невідшкодування матеріальної шкоди, на думку колегії суддів є також не обґрунтованим, поскільки цивільний позов в даній кримінальній справі не заявлявся та докази понесених матеріальних витрат суду не надавалися.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання : 1) у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України; 2) відповідно до положень Загальної частини КК України; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, при призначенні покарання засудженому ОСОБА_5, судом належним чином враховані дані про особу засудженого, обставини, що помякшують покарання, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину та призначено покарання у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, яке в даному випадку є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Покарання призначено засудженому ОСОБА_5 в межах санкції статті КК України, за якою він визнаний винним. Можливість застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, належним чином вмотивовано у вироку. Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про можливість звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, поскільки його виправлення та перевиховання на даний час можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2010 року щодо ОСОБА_5, без змін.

С У Д Д І :