Справа № 1-кп/760/1062 /15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого судді- ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Києва , українця , громадянина України ,
освіта середня , одруженого, має малолітню дитину,
офіційно не працює , зареєстрованого в
АДРЕСА_1 , проживає в
АДРЕСА_2 , судимого:
- 18.08. 2009 р. Солом`янським райсудом м. Києва за ст.
186 ч. 1 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення
волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття
покарання на 3 роки ;
- 30.06.2010 р. Солом`янським райсудом м. Києва за ст.185
ч. 2, 289 ч. 2, 186 ч. 2 ,70,71 КК України на 5 років 1 місяць
позбавлення волі ;
звільнений 25.07.2013 р. умовно-достроково на 1 рік 7 місяців
27 днів ,-

у вчиненні злочину, передбаченного ст. 185 ч. 2 КК України ,-
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
в с т а н о в и в :
25.08.2015 року біля 07г. 40 хв. ОСОБА_5 знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 ,де проживає його знайома ОСОБА_6 , , помітив в одній з кімнат на дивані мобільний телефон , вирішив таємно його викрасти з метою особистого збагачення .
Реалізуючи свій злочинний намір , ОСОБА_5 , діючи з корисливих спонукань, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає і скориставшись відсутністю в кімнаті ОСОБА_6 , взяв з дивану мобільний телефон марки «Леново А 516» ,вартістю 1499 гривень , в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар» ,вартістю 15 гривень і на рахунку якої знаходилось 17 гривень , сім-картка оператора «МТС Україна» ,вартістю 15 гривень і на рахунку якої знаходилось 1,29 гривень , а також з картою пам`яті ,об`ємом 16 Гб., вартістю 249 гривень , тобто таким чином таємно повторно викрав чуже майно , після чого з місця вчинення злочину зник .
Викраденим майном в подальшому обвинувачений ОСОБА_5 розпорядися на власний розсуд , спричинивши своїми діями потерпілій матеріальну шкоду на суму 1796, 29 гривень,
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним і фактичні обставини кримінального провадження ним не оспорювались .
Визнав в суді , що дійсно 25.08.2015 р. біля 07 г. 40 хв. прийшов до знайомої своєї дружини - ОСОБА_6 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_4 , бо хотів позичити у неї грошей. Двері в квартиру були незачинені , він зайшов до кімнати , там нікого не було. Він побачив на дивані мобільний телефон і вирішив його вкрасти , після чого вийшов з квартири ,його ніхто не помітив . В подальшому мобільний телефон він продав своєму знайомому за 200 гривень , бо мав матеріальні проблеми . У вчиненому розкаявся .
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд при встановленні фактичних обставин справи обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_6 в суді повідомила , що 25.08.2015 р. біля 08 г. вона виходила з квартири ,щоб винести сміття і після вхідні двері не зачинила. Пішла у ванну кімнату , потім почула що хтось знаходиться у квартирі. Вийшла і побачила ,що з кімнати зник її мобільний телефон. Вона вибігла на сходинкову клітину та побачила ,що по сходах біжить чоловік , він впізнала його ,це був ОСОБА_5 .
Діями обвинуваченого їй спричинену матеріальну шкоду на суму 1796,29 гривень , яка до сьогодні не відшкодована . В частині призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.
Таким чином , суд приходить до висновку про те , що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка ), вчинені повторно .
Його дії суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 185 ч. 2 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину - відповідно до ст. 12 КК України який віднесений до середньої тяжкості , особу обвинуваченого і вважає, що він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі .
Суд враховує ,що обвинувачений вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності ,в тому числі за вчинення корисливих злочинів , судимості не погашені , новий злочин вчинив через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі , тобто належних висновків для себе обвинувачений не зробив, матеріальна шкода потерпілій не відшкодована і тому він не може бути виправлений без ізоляції від суспільства .
Обставини , що пом`якшують покарання обвинуваченого , якими суд визнає розкаяння у вчиненому , наявність на утриманні дитини , суттєво не знижують ступеню його вини .
Обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочину.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України ,суд-
з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_3 винним за ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Після набрання вироком чинності взяти ОСОБА_5 під варту для подальшого направлення відбуття покарання в місця позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання .
Речові докази 2 сім-картки залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження , який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: