АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2132/15 Справа № 174/933/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську 17 грудня 2015 року кримінальне провадження № 0000343, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м.Вільногірська Дніпропетровської області на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року,
встановила:
Цією ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000343, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки орган досудового розслідування не зазначив в обвинувальному акті, як саме обвинуваченими вчинено крадіжку металобрухту, не конкретизована об`єктивна сторона кримінального правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченим.
В апеляції прокурор, не погоджуючись з ухвалою суду, вказує на те, що рішення суду винесено безпідставно, всупереч вимогам діючого законодавства. Так в ухвалі суд посилається на те, що обвинувальний акт складений слідчим з порушенням вимоги ст.291 КПК України, проте данні висновки суду є необґрунтованими, оскільки у обвинувальному акті вказані обставини, які прокурор вважає доведеними на час його направлення в суд, а той в свою чергу вдався в оцінку наданих доказів.
Просить ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року, скасувати, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. З ч. З ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту, а також реєстру матеріалів досудового розслідування.
При цьому суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст.291 КПК України.
На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, а підстави для повернення обвинувального акту такими, що не заслуговують на увагу.
Підставою ухвалення такого рішення стала відсутність в обвинувальному акті відомостей про те, як саме обвинуваченими вчинено крадіжку металобрухту; не зазначено, коли саме обвинувачені проникли на територію відкритого монтажного майданчика та період часу, в який ними вчинялися дії, направлені на заволодіння майном; не вказані родові ознаки майна, замах на викрадення якого вчинено (вид, клас, тощо); дії обвинувачених кваліфіковані за ознакою проникнення у сховище, однак не вказано, за якими ознаками місце вчинення кримінального правопорушення - відкрита монтажна площадка, визначена органом досудового розслідування як сховище, тобто які засоби охорони від доступу до неї сторонніх осіб маються (огорожа, наявність охоронця, сигналізація, тощо); при кваліфікації дій обвинувачених не вказано, який саме замах було вчинено закінчений або не закінчений.
Проте, суд мотивуючи своє рішення вийшов за межі своїх повноважень.
Як вбачається з даного обвинувального акту, в ньому відображені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, а саме, місце, спосіб, час, мотив вчинення кримінального правопорушення, його правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так в апеляції прокурора обґрунтовано зазначено, що посилання суду першої інстанції на те, що не вказано, як саме обвинуваченими вчинено крадіжку металобрухту не знаходе свого підтвердження, так як в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 проникли на територію відкритого монтажного майданчика та сумісними зусиллями викрали металобрухт.
Також, посилання суду на те, що не зазначено, коли саме обвинувачені проникли на територію відкритого монтажного майданчика та період часу, в який ними вчинялися дії, направлені на заволодіння майном, хибне.
Так в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_8 , 17.07.2015 року близько 12:00 годин, точний час під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, знаходився біля відкритого монтажного майданчика цеху гірничотранспортного виробництва, філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Державного Підприємства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», розташованого по вул. Транспортній 13 в м. Вільногірську Дніпропетровської області, де вступив в злочинну змову із раніше йому знайомим ОСОБА_7 , на скоєння крадіжки чужого майна та реалізуючи свій злочинний умисел проникли через отвір в заборі на територію вказаного майданчика звідки викрали 440,0 кг. металобрухту, однак в цей же день 17.07.2015 року близько 13:00 год., знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_8 затриманий працівниками відомчої охорони даного підприємства, а ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік.
Тобто під час досудового слідства було встановлено, що саме з 12 до 13 години 17.07.2015 року обвинувачені вчиняли крадіжку.
Крім того, в апеляції обґрунтовано зазначено, що оцінка суду щодо не зазначення родових ознак майна, замах на викрадення якого вчинено також необґрунтована, адже в обвинувальному акті вказано про викрадення металобрухту (чорного металу), який знятий із землерийно-транспортного автомобілю «Скрепер», у зв`язку з механічним зносом та виведенням останнього з експлуатації.

Оскільки законодавчо визначено принципи поділу речей на подільні та неподільні. Проте, така класифікація речей має важливе значення для цивільного обороту, адже для них може встановлюватися різний правовий режим та різні умови оборотоздатності.

В обвинувальному акті вказано про викрадення металобрухту (чорного металу), який знятий із землерийно-транспортного автомобілю «Скрепер», у зв`язку з механічним зносом та виведенням останнього з експлуатації. Законодавчо металобрухт це - непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів. Тобто, поняття металобрухту саме і охоплює вироби або частини виробів, які зняти зі «Скрепера», та окремому опису не підлягає оскільки взяті на баланс підприємства, як брухт.

Також обґрунтованими є доводи апеляції щодо того, що, в обвинувальному акті не вказано, за якими ознаками місце вчинення кримінального правопорушення - відкрита монтажна площадка, визначена органом досудового розслідування як сховище, тобто які засоби охорони від доступу до неї сторонніх осіб маються.

З обвинувального акту, видно, та прокурором обґрунтовано зазначено, що ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 , проникли через отвір в заборі, на територію відкритого монтажного майданчика, цеху гірничотранспортного виробництва, філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Державного Підприємства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія`саме забор і є засобом охорони та виділяє монтажну площадку від загального цільового використання вказаної території.

Також, суд першої інстанції вказав, що при кваліфікації дій обвинувачених не вказано, який саме замах було вчинено - закінчений або не закінчений.

Проте, прокурором вірно зазначено в апеляції, що дії обвинувачених кваліфіковані та зазначені в обвинувальному акті за ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України, тобто є посилання на закінчений замах, а також у самому обвинувальному акті розписано диспозицію ч.2 ст.15 КК України

Крім того, посилання суду на невірне визначення загальної вартості майна, яке було предметом посягання та розміру завданої матеріальної шкоди, є передчасним, та таким що не підлягає розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, факти, на які послався суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, не є підставою для його повернення і не позбавляє можливості суд призначити судовий розгляд.
Більш того, повертаючи обвинувальний акт прокурору, на підставах, викладених в ухвалі, суд допустив порушення меж судового розгляду під час підготовчого судового засідання, оскільки вдався до вирішення питань, які стосуються доведеності вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень, що є предметом судового розгляду кримінального провадження та не можуть досліджуватися під час підготовчого судового засідання.
А тому ухвала суду підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню на новий судовий розгляд задля перевірки його відповідності з положеннями ст.291 КК України
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м.Вільногірська Дніпропетровської області на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року, задовольнити.
Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року, про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000343, відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати, а обвинувальний акт повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення.
Судді: