АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5125/14-к Номер провадження 11-кп/786/543/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 263 КК
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
та обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2015 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Даним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,-

визнано невинуватим по обвинуваченню у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України та виправдано.

Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з даним вироком прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що прокурором надано суду достатньо доказів того, що ОСОБА_8 з 7-8 травня по 15 травня 2014 року проживав у квартирі АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав вогнепальну зброю, бойові припасами, а також особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Вважає, що вина ОСОБА_9 в інкримінованих йому злочинах підтверджується його показами даними під час досудового розслідування, де він повністю визнав свою вину, протоколом огляду мобільного телефону від 14.05.2014 року. Судячи з показань самого ОСОБА_8 він, фактично, приєднався до ОСОБА_10 для здійснення даного злочину.
Зазначає, що суд необґрунтовано відмовляв з задоволенні клопотань заявлених на протязі судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення, які мали значення по справі. Також, у вироку суд вказав, що участь у судовому розгляді кримінального провадження брав лише прокурор ОСОБА_6 , тоді як насправді участь у ньому брали також прокурори ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 1 530 грн. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Стягнути на користь держави з обвинуваченого судові витрати, пов`язані з проведенням двох балістичних та однієї судово-хімічної експертизи, в загальній сумі 687,96 грн.
Вказати у вступній частині вироку всіх прокурорів, які брали участь у судовому розгляді кримінального провадження.
При розгляді апеляції дослідити такі докази обвинувачення:
-протокол обшуку від 14.05.2014 року із відеозаписом до нього;
-протокол огляду револьверу та 22 патронів від 14.05.2014 року;
-протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 14.05.2014 року;
-протокол про проведення негласної слідчої дії (розшукової), від 05.05.2014 року з додатками (аудіо-, відео контроль ОСОБА_8 );
-протокол про проведення негласної слідчої дії (розшукової), від 28.04.2014 року з додатками;
-протокол про проведення негласної слідчої дії (розшукової) від 27.06.2014 року(аудіо контроль ОСОБА_8 ) з додатком;
-здійснити допит свідка ОСОБА_13 та одночасний допит свідків: ОСОБА_14 з одного боку, та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . ОСОБА_17 з іншого боку.
Районним судом встановлено, що згідно обвинувального акту ОСОБА_8 у невстановлений день, час та місці придбав у неустановленої особи револьвер, який являється нестандартною переробленою вогнепальною зброєю із стартового револьвера «Р2», що виразилась у видаленні вставок барабану і який придатний для проведення пострілів пістолетними
патронами «ТТ» калібру 7,62 мм., та 22 патрони, які являються придатними для проведення пострілів, - патронами зразка 1930 - 1933 років калібру 7, 62 до пістолету конструкції «Токарєва», які в подальшому зберігав по місцю його проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Також ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що у невстановлений день, час та місці придбав у неустановленої особи особливо - небезпечний наркотичний засіб - канабіс, маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 34, 879 грама, який в подальшому зберігав по місцю його проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без мети збуту.
14.05.2014 року працівниками міліції під час проведення санкціонованого обшуку по місцю проживання ОСОБА_8 за вказаною адресою, було вилучено вказану вогнепальну зброю, бойові припаси та наркотичний засіб.
Суд першої інстанції, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази беззаперечно доводять факт того, що 14.05.2014 року під час обшуку за адресою АДРЕСА_3 , де тимчасово проживав ОСОБА_8 та перебував ОСОБА_10 , було виявлено та вилучено вогнепальну зброю, бойові припаси та наркотичні засоби, але надані докази не доводять факту належності цих предметів саме ОСОБА_8 , у зв`язку з чим суд визнав ОСОБА_8 невинуватим та виправдав його.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши доводи прокурора на підтримку своєї апеляції, промови обвинуваченого та його захисника про законність та обґрунтованість вироку суду, допитавши свідка, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження місцевий суд повно і всебічно розглянув обставини провадження за фактом незаконного зберігання зброї, патронів та наркотичного засобу, проаналізував надані сторонами докази, які перевірив з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності, та прийшов до правильного висновку, що обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 309 КК України, ґрунтується лише на припущеннях і не підтверджується об`єктивними та достовірними доказами, наданими стороною обвинувачення в ході судового слідства.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що стороною обвинувачення було доведено та судом першої інстанції достовірно встановлено, що 14 травня 2014 року під час санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_2 працівниками правоохоронних органів були виявлені та вилучені нестандартна перероблена вогнепальна зброя із стартового пістолета «Р2», придатні до пострілів 22 патрони та особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

Відповідно до свідоцтва про право власності дана квартира належить ОСОБА_14 , який в судових засіданнях місцевого та апеляційного судах підтвердив факт належності йому на праві власності даної квартири та показав, що в перших числах травня 2014 року дану квартиру він здав в оренду заступнику начальника УБОЗу ОСОБА_18 на його прохання з метою щоб «прийняти» людину з Майдану.
Особи на прізвище ОСОБА_9 він раніше не знав і ніколи не бачив. Обвинуваченого ОСОБА_8 перший раз побачив у вересні 2014 року, коли останній приходив до нього зі своїм батьком та запитували про особу, яка в травні місяці орендувала квартиру. Він все розповів.
Крім того, з травня місяця 2014 року ОСОБА_19 з ним повністю не розрахувався за квартиру і ОСОБА_19 постійно не бажав з ним зустрічатись, але в серпні 2015 року, після отримання ним повістки до апеляційного суду, до нього ОСОБА_19 приїхав сам, пропонував грошові кошти та прохав не говорити у суді про орендування квартири саме ним. Він відмовився як від коштів так і від зміни показань. Особу на прізвище ОСОБА_20 він ніколи не бачив і ніколи не знав.

Факт перебування в квартирі обвинувачений ОСОБА_8 не заперечує та вказує, що ключі від даної квартири йому надав ОСОБА_10 , якого знав як сотника самооборони. ОСОБА_10 казав, що це квартира його знайомих. В цю ж ніч в дану квартиру прийшов і ОСОБА_10 та пропонував йому пістолет та наркотичні засоби. Пістолет він брав до рук, але подивившись, повернув його ОСОБА_21 . Вранці до квартири зайшли працівники міліції, двері яким відкрив ОСОБА_22 та провели обшук, в ході якого були виявлені пістолет та наркотичні засоби які приніс ОСОБА_23 . Як вони з`явились у нього в рюкзаку він зрозумів пізніше, так як виявилось, що ОСОБА_22 був нештатним працівником УБОЗу, працівники якого розшукували осіб, які вчинили вбивство судді ОСОБА_24 в м. Кременчуці.

Обвинувачений ОСОБА_8 , за даними рапортів працівників УБОЗу, був особою яка причетна до вбивства судді ОСОБА_25 .

З матеріалів провадження вбачається, що під час судового слідства спочатку за клопотанням прокурора, який потім відмовився від свого клопотання, а потім за ініціативою суду в судове засідання неодноразово викликався в якості свідка ОСОБА_10 , але до суду останній не з`являвся. Судом стосовно ОСОБА_10 двічі застосовувався примусовий привід, але ухвали суду про привід працівниками міліції не були виконані.

Крім того, стороною обвинувачення суду не було надано висновку експертизи про наявність чи відсутність будь-яких відбитків пальців для виявленому пістолеті.
Також незважаючи на те, що стосовно ОСОБА_8 з 25 квітня 2014 року проводились негласні слідчі дії у виді ауді,-відеоконтролю особи, стороною обвинувачення не були встановлені час та місце придбання ОСОБА_8 виявлених у квартирі заборонених предметів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про відсутність доказів того що вилучену під час обшуку вогнепальну зброю, патрони до неї та наркотичні засоби придбав, носив та зберігав саме ОСОБА_8 , є обґрунтованим, так як стороною обвинувачення не надано доказів вини ОСОБА_8 в скоєні інкримінованих йому злочинів та не спростовані показання обвинуваченого про належність виявлених пістолета, патронів та наркотичних засобів іншій особі, яка також перебувала в даній квартирі, а саме ОСОБА_10 .

Доводи апеляції про надання прокурором місцевому суду достатніх доказів, які вказують на те, що ОСОБА_8 незаконно зберігав вогнепальну зброю, патрони до неї та наркотичні засоби, є неспроможними, так як носять формальний характер і будь-якими доказами не обгрунтовані. Не навів таких доказів прокурором і при апеляційному розгляді провадження.
Твердження прокурора про не взяття судом до уваги визнавальних показань ОСОБА_8 під час досудового слідства є неспроможними, так як суд зобов`язаний брати до уваги показання дані безпосередньо в судовому засіданні. Причини зміни показань ОСОБА_8 судом досліджувались, але взяті до уваги саме ті, які обвинувачений показав в судовому засіданні, а сторона обвинувачення не надала суду будь-яких доказів на спростування показань ОСОБА_8 в судовому засіданні.

Доводи прокурора про те, що сторона обвинувачення намагалась спростувати показання обвинуваченого дані ним в судовому засіданні шляхом заявленого клопотання про витребування судом від оператора мобільного зв`язку інформації про вхідні-вихідні з`єднання, СМС-повідомлення з номера мобільного телефону ОСОБА_8 , яке судом було відхилене, мають підставу, але колегією суддів не сприймаються, так як таке клопотання заявлялось прокурором, але ухвалою суду обґрунтовано відхилено, так як такої слідчої дії як витребування з телекомунікаційних мереж даних вхідних-вихідних дзвінків, чинний кримінальний процесуальний Кодекс не передбачає.
Неспроможними є і твердження апеляції прокурора про те, що суд у вироку не навів мотивів з яких він відкинув докази обвинувачення, так як судом були досліджені всі надані сторонами докази, кожному доказу окремо і всім в сукупності була дана оцінка.
Доводи апеляції про неправдивість показань ОСОБА_8 в судовому засіданні ґрунтуються на припущеннях та не можуть взяті до уваги, так як відповідно до ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.409 КПК України виправдувальний вирок не може бути скасований з мотивів істотного порушення права обвинуваченого, у зв`язку з чим твердження апеляції прокурора про необхідність скасування вироку суду на підставі порушення судом права обвинуваченого при його відмові від захисника, є безпідставними.
Відповідно до п.6 ч.2 ст. 374 КПК України у вступній частині вироку вказуються сторони кримінального провадження, тобто сторона обвинувачення та сторона захисту, а не кількість прокурорів які приймали участь у судовому розгляді кримінального провадження, а тому твердження в апеляції прокурора на вказані факти не перешкодили і не могли перешкодити ухвалити суду законне та обгрунтоване рішення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Полтавської області,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2015 року стосовно ОСОБА_8 - без зміни.
Вирок та ухвала набирають чинності з моменту проголошення ухвали та можуть бути оскаржені потягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .