печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.09.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0005730, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, не одруженої, маючої на утриманні неповнолітню доньку 2008року народження, із вищою освітою, працюючої юристом в ТВК «Альянс», зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
02.09.2015 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в парку імені Примакова, що розташований за адресою м. Київ, вул. Набережне шосе, 11-а, побачила неподалік від пам`ятника «Засновникам міста Києва» припаркований автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, на задньому сидінні якого знаходився портфель коричневого кольору та ноутбук, та в неї виник умисел на таємне викрадення вищевказаного майна з автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_4 , скориставшись, що за її діями ніхто не спостерігає, розбила заднє ліве скло автомобіля наявним у неї металевим стрижнем та викрала з нього коричневий портфель, який для потерпілого матеріальної цінності не становить, в якому знаходились документи, та ноутбук марки «Dell» вартістю 16800 грн. 98 коп., спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на зазначену суму, після чого з місця злочину зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю та зазначила, що вчинила його за наведених в обвинувальному акті обставин. Надала показання, що ввечері 02.09.2015 приїхала до парку імені Примакова, щоб погуляти. Прогулюючись, побачила припаркований автомобіль «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , на задньому сидінні якого лежали ноутбук та портфель. Оскільки в неї були сильні матеріальні труднощі в родині, вона подумала, що може взяти вказані речі із автомобіля, тому взяла в своєму автомобілі металевий стрижень, металеву частину від викрутки, розбила скло автомобіля та забрала із заднього сидіння ноутбук і портфель, та покинула парк. В подальшому ноутбуком розпорядилась на власний розсуд, проте обіцяє його вартість відшкодувати потерпілому, а портфель з документами повернула потерпілому. З вартістю ноутбука, зазначеною в обвинувальному акті, згодна та її не оспорює.

У скоєному щиро каялась та просила суворо її не карати, зазначивши, що в майбутньому не допустить вчинення кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в направленій на адресу суду заяві просив розглянути справу у його відсутність, суворо не карати обвинувачену, та зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи вимоги ст. 325 КПК України, думку учасників провадження, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 та відсутністю в матеріалах провадження цивільного позову, суд визнав можливим з`ясувати всі обставини під час судового розгляду у відсутність потерпілого.

Обвинувачена ОСОБА_4 вважала недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого нею діяння. Розуміє, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції обвинуваченої.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченої як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), та дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості), особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також позицію потерпілого.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує повне визнання обвинуваченою вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_4 не судима, має постійне місце проживання, на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває, працює, має на утриманні малолітню дитину.

З урахуванням вказаних даних суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів необхідним і достатнім буде покарання у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 373, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази портфель із матеріалу, схожого на шкіру, коричневого кольору із потертостями, розміром приблизно 40*35 см, оптичні окуляри у жорсткому футлярі, ключ із брелоком у вигляді жаби, магнітний ключ, два буклети «Приватбанк», аркуш із зошита в клітинку із рукописними написами, два чеки, копія довідки про присвоєння індивідуального номеру платника податку на ім`я ОСОБА_5 , буклет «Приватбанку» із рукописними написами, аркуш в клітинку із рукописними написами (назви лікарських препаратів), видаткова накладна №100 від 26.06.2015, товарний чек №7690 від 20.08.2015, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , три аркуші паперу із рукописними написами, страховий поліс АЕ 3404932, страховий поліс АІ 1861777, талон до страхового полісу АЕ 3404932, рахунок-повідомлення на ім`я ОСОБА_5 , видаткові накладні, рекламні буклети, квитанція про сплату рахунку за спожиту електроенергію, три аркуші формату А4 із друкованим текстом латиницею, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю останньому.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 залишити без змін особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1