Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11сс/778/263/14 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ№334/4859/14-к ОСОБА_1
Категорія ст.183КПК Доповідач ОСОБА_2
ч. 2 ст. 307 КК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріал за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запорізької від 29 травня 2014 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, українцю, громадянину України, який має не повну середню освіту, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованому, не одруженому, раніше судимому:
04.06.2008 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
19.11.2009 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 30.11.2012 року з Каменської ВК № 101 по відбуттю строку покарання.
Відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжній захід у вигляді домашнього арешту.

З наданих матеріалів вбачається, 29.05.2014 року слідчий СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000209 від « 01» травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 УК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , діючи незаконно в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, маючи намір на незаконне придбання і зберігання з метою подальшого збуту, а також збут особливо небезпечного наркотичного засобу, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав, особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», який став незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

29.04.2014 приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконний збут, незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» переніс його до будинку АДРЕСА_2 .

Після чого, у цей же день приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_8 знаходячись біля вказаного будинку, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_10 за грошові кошти в сумі 210 гривень медичний шприц об`ємом 5 мл. в якому знаходилась речовина темно-коричневого кольору об`ємом 2 мл., яка згідно висновку експерта № 510 від 13.05.2014 року, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», маса якого склала 0,0300 г. 27.05.2014 року ОСОБА_8 затриманий у порядку ст.208 КПК України.

28.05.2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

29 травня 2014 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запорізької була винесена оскаржувана ухвала.

02 червня 2014 року була винесена додаткова ухвала, якою уточнювалась ухвала від 29 травня 2014 року, а саме вказано на заборону ОСОБА_8 залишати своє житло (кв. АДРЕСА_3 ) з 22-00 год. до 06-00 год.

Не погоджуючись зі ухвалою від 29.05.2014 р. прокурор подав на неї апеляційну скаргу. Він вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, приймаючи до уваги доводи захисника, на думку якого ухвала слідчого судді є законною, висновок прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_8 підозрюється, у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що відноситься згідно ст. 12 КК України до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на термін від 6 до 10 років, і є особою раніше судимою.

Зібрані слідством докази, достатньо вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у скоєнні зазначеного злочину.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають

істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне

правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя розглядаючи клопотання не заперечував можливості існування наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, але обґрунтовано послався на положення ст. 194 КПК, а саме те, що слідчий не довів, що більш м`який запобіжний захід ніж той, який був зазначений в клопотанні не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор в апеляційній скарзі, а також прокурор в судовому засіданні зазначені висновки не спростували і достатні докази не навели.

Колегія суддів погоджується, що для запобігання вказаним ризикам, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обов`язками визначеними в хвалі, які передбачені ч.5 ст. 194 КПК України може бути достатнім.

Разом з тим колегія суддів вважає, що строк дії ухвали слідчого судді - 60 днів, доречно відраховувати не з моменту винесення ухвали - 29.05.2014 р., а з 27.05.2014 р. з моменту затримання ОСОБА_8 , тому в цій частині ухвалу від 29.05.2014 р. та додаткову ухвалу від 02.05.2014 р. доречно уточнити без скасування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Уточнити ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запорізької від 29 травня 2014 року та від 02.06.2014 р., відносно ОСОБА_8 , встановивши термін дії ухвали слідчого суді до 26 липня 2014 року.

В решті ухвали слідчого судді залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді