Справа № 136/1509/15-к

В И Р О К
іменем України

"24" грудня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду у м. Липовець кримінальне провадження №0000220 від 6 серпня 2015 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щаслива Липовецького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого
Та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Струтинка Липовецького району Вінницької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, раніше судимої 03.04.2015 року Липовецьким районним судом за ч.1 ст.185, на 100 год громадських робіт, 22.06.2015 року знята з обліку в КВІ у зв`язку із відбуттям покарання ; 27.10.2015 року Липовецьким районним судом за ч.2 ст.185, 75,76 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України

За участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення:
прокурора ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_6
з боку захисту :
обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:

6 липня 2015 року біля 22.00 год. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , в пошуках його доньки прийшли до домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_1 , де за відсутності власника у них виник умисел на крадіжку домашньої птиці, яка випасалась в цей час на подвір`ї вказаного домогосподарства, після чого ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, за попередньою змовою з ОСОБА_3 викрали найбільшого однорічного живого качура вагою чотири кілограми вартістю 180 грн., якого поклали у мішок та викраденим розпорядились на власний розсуд.
Крім того, 6 липня 2015 року біля 24.00 год. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , в черговий раз в пошуках його доньки прийшли до домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_1 , де за відсутності власника у них виник умисел на крадіжку велосипеда, який також стояв на подвір`ї вказаного домогосподарства, після чого ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повторно, шляхом вільного доступу здійснили крадіжку велосипеда марки «Ardis Славутич», вартість якого згідно висновку експерта №726 від 10.08.2015 року становить 1372 грн. 50 коп.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,вину у вчиненні інкримінованих їм правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України, визнали повністю, факт та обставити злочину підтвердили та пояснили, що дійсно вчинили дані крадіжки . Качура ОСОБА_4 взяла собі та з`їла, а велосипед взяв ОСОБА_3 , зняв з нього колесо для свого велосипеда, а те , що залишилось від велосипеда заховали у березі. Розкаюються у вчиненому. Збитки потерпілому повністю відшкодували . Просили не карати суворо, врахувати, що вони визнали свою вину, та розкаюються в скоєному.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено, що обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують їх особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що умисні дії обвинувачених органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою -крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд, у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України, злочини, передбачені ч.2 ст. 185 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують їх покарання , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується негативно, схильний до зловживання алкогольними напоями, в стані сп`яніння дебоширить в сім`ї. Проте вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Одружений, має четверо дітей, з яких двоє неповнолітні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив два умисних злочини, суд вважає, що йому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

При цьому, приймаючи до уваги встановлені обставини, особу винного, враховуючи тяжкість злочинів, а також те, що від вчинення даного кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало, повне відшкодування заподіяної шкоди, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, - суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання . І тому, на підставі ст.75 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості; особу винної, яка за місцем проживання характеризується з негативної сторони, ніде не працює, веде нездоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями на що вказує довідка - характеристика видана виконавчим комітетом Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Раніше судима.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винної, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частин статті, за якою кваліфіковано її діяння.
Однак суд враховує і інші обставини. Насамперед те, що вона на утриманні має троє неповнолітніх дітей : 1998, 2000 та 2010 років народження; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Тому, з урахуванням тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, відсутності тяжких наслідків від вчинення даного кримінального правопорушення , повного відшкодування заподіяної шкоди, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання та ізоляції її від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на неї обов`язків, що визначені ст.76 КК України, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою засудженої.
27.10.2015 року ОСОБА_4 була засуджена Липовецьким районним судом за ч.2 ст.185, 75,76 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Оскільки обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення , що інкримінується їй по даній справі, до постановлення вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 27.10.2015 року, покарання за яким не відбула , при призначенні їй остаточного покарання, необхідно застосовувати правила ч.4 ст.70 КК України та призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань .
Суд вважає, що дані покарання будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Потерпілим по справі заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди на суму 1000 гривень. Однак , в зв`язку з повним відшкодуванням йому заподіяної шкоди, від цивільного позову відмовився. Претензій до обвинувачених не має. Просив суворо їх не карати та не застосовувати щодо ОСОБА_4 реальної міри покарання.
На підставі ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які по даній справі складають 306,90 грн.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, СУД

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України , наступні обов`язки:

1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік .
Згідно ч.4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів , враховуючи вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 27.10.2015 року, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8( вісім ) місяців.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п. п. 2, 3 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки на протязі іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання або роботи .
Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні у потерпілого- залишити в його розпорядженні.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах на відшкодування судових втрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 306,90 грн в доход держави.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд. Після закінчення цього строку, вирок набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на вирок суду.

Копію вироку вручити обвинуваченим і прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, надіслати копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1