В И Р О К справа 710/2412/15-к
провадження № 1-кп/710/139/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2015 р. Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1
за участю: прокурора ОСОБА_2
секретаря ОСОБА_3

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
- В С Т А Н О В И В :-
обвинувачений ОСОБА_4 04.05.2015р., близько 21 год.30хв., діючи умисно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на охоронювану територію СТОВ «ЛНЗ-АГРО», в с.Журавка, Шполянського району, де скориставшись відсутністю охорони, через незачинені двері, проник до приміщення недіючої свиноферми, звідки намагався таємно викрасти 4 металеві хфіртки вартістю 105 грн. кожна, на загальну суму 420 грн., однак свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий під час скоєння злочину охороною товариства.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся і показав, що дійсно 04.05.2015р., у вечері проник на свиноферму охоронюваної території СТОВ «ЛНЗ-АГРО» с.Журавка, Шполянського району і намагався викрасти 4 металеві хфіртки, але був затриманий охороною товариства.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність і добровільність визнавальних показань обвинуваченого, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України доказана і його дії суд кваліфікує по ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) кваліфікуючою ознакою якого є проникнення в інше приміщення.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, згідно вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, його каяття, що на на утриманні є неповнолітня дочка, відношення до вчиненого кримінального правопорушення, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд вважає каяття обвинуваченого. Обтяжуючих обставин судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбачене ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, але без реального відбування покарання і вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
- З А С У Д И В: -
визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст..75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік.
Згідно п.2, п.3 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції і повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Речові докази - 4 металеві хвіртки залишити у власності СТОВ «ЛНЗ-АГРО», звільнивши ОСОБА_5 від збережної розписки.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області, через Шполянський районний суд протягом 30 діб з часу його проголошення, засудженим в той же термін з часу вручення йому копії вироку.
Суддя