Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-135 2010 року Головуючий в 1 інстанції Захарчук В.В.
Категорія:185 ч.2 КК України Доповідач Буженко Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді - Годуна В.А.;

суддів: Буженко Н.В.;

ОСОБА_1;

з участю прокурора - Литвиненка О.О.;

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2009 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий;

засуджений за ст.185 ч.2 КК України на пять років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки та зобовязаний не виїжджати на межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід обрано підписку про невиїзд до набрання вироком чинності.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше, на підставі ст. 55 КК України(ред.. 1960 р.)- не судимий;

засуджений за ст.185 ч.2 КК України на пять років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки та зобовязаний не виїжджати на межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід обрано підписку про невиїзд до набрання вироком чинності.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області 1102,5 грн.

Згідно з вироком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними та засуджені за те, що вони за попередньою змовою між собою в період часу з 22.00 год. 09.06.2009 р. по 01.30 год. 10.06.2009 року на узбіч автодороги «Херсон-Берислав», між с. Ольгівка та с. Львово, за допомогою пристрою для різки металу, здійснили крадіжку головної труби системи зрошення, що знаходилася на балансі Львівської сільської ради, а саме 3 метри труби діаметром 920 мм, чим спричинили матеріальну шкоду на суму 1102,5 грн.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду, а засуджених виправдати, оскільки ні на досудовому слідстві, ні під час розгляду справи судом не встановлено власника викраденого майна, тому вважає, що в діях засуджених відсутній склад злочину.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора який вважав за необхідне залишити апеляцію та адвоката без задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція адвоката задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, органами досудового слідства дотримано вимог ст. 22 КПК України, спрямованих на встановлення у справі обєктивної істини. Викладені у вироку висновки суду щодо доведенності винності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні злочину, за який їх засуджено є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказів.

Зокрема, показами самих засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт викрадення труб системи зрошення у період часу та при обставинах, викладених в установчий частині вироку.

Крім того, їх винність доведена протоколами огляду місця події та місця знаходження та вилучення викрадених труб (а.с. 6-8, 55-57), знаряддя злочину (різака, лопати, лому, мішка двох ковдр та саморобного причепа) (а.с.58-59), явками з повинною та протоколами відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.9-10,13, 66-69, 74-77).

Свідок ОСОБА_5 підтвердив факт придбання ним у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 листів від металевих труб.

Доводи апелянта про те, що не встановлений власник викраденого майна спростовується показами представника цивільного позивача Львівської сільської ради ОСОБА_6, який пояснив, що викрадене майно було передано на баланс сільської ради від КСП Львівське рішенням сесії сільської ради 18.04.2000 року, заподіяна шкода склала 1102,5 грн. Крім того, належність викраденого майна підтверджена актом прийняття-передачі обєктів соціальної сфери у комунальну власність та рішенням 16 сесії Львівської сільської ради від 18.04.2000 року про безоплатну передачу майна спільної власності КСП «Львівське» на баланс Львівської сільської ради.

Таким чином, колегія суддів вважає, що твердження у апеляції засудженого про те, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, а також про відсутність у діях засуджених складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України є безпідставними, оскільки не грунтуються на матеріалах справи.

Відсутні й дані, які б свідчили про необєктивність чи упередженість з боку слідчих органів та суду щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на стадіях ведення досудового і судового слідства.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що під час досудового і судового слідства не допущено порушень кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та висновки суду про винність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, за який їх засуджено.

Давши належну оцінку доказам, які були перевірені у судовому засіданні, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_7 за ст. 185 ч.2 КК України.

Призначене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам ст.ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про їх особи, обставин, що обтяжують та помякшують їх відповідальність.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2009 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - залишити без змін.

Головуючий