Справа № 463/3637/15-к
Провадження № 1-кп/463/274/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001461 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Замок Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судженого 18 березня 2015 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 19 травня 2015 року близько 14 год. 15 хв., знаходячись біля будинку на вул.Студентській,6 в м.Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом ривка руки з шиї потерпілої ОСОБА_6 відкрито викрав золотий ланцюжок вагою 6 грам та золотий хрестик вагою 8 грам, оздоблений цінним камінням, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 10 400 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 19 травня 2015 року близько 14 год. 15 хв., знаходячись на вул.Студентській в м.Львові, побачив потерпілу ОСОБА_6 , в якої на шиї знаходився золотий ланцюжок з хрестиком. При цьому, враховуючи його скрутне матеріальне становище, у нього виник умисел на відкрите викрадення майна потерпілої, а саме, наблизившись до неї, шляхом ривка руки з шиї останньої зірвав золотий ланцюжок з хрестиком та почав втікати. ОСОБА_6 почала його наздоганяти та кричати, щоб він повернув викрадене майно, оскільки це був її подарок. Почувши це, він викинув золотий ланцюжок з хрестиком, після чого направився додому. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується низкою логічно узгоджених та послідовних, а відтак, на думку суду, достовірних доказів.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , даними у судовому засіданні, згідно з якими остання пояснила, що 19 травня 2015 року близько 14 год. 15 хв. вона проходила по вул.Студентській в м.Львові та побачила обвинуваченого, який йшов їй назустріч. Наблизившись до неї, ОСОБА_4 , шляхом ривка руки з її шиї викрав золотий ланцюжок з хрестиком та почав втікати. Вона почала його наздоганяти та кричати, щоб він повернув їй викрадене майно. Після цього обвинувачений крикнув їй, що ланцюжок з хрестиком викинув на дорогу, проте вона своїх речей так і не знайшла. Також зазначила, що станом на сьогоднішній день їй повністю відшкодована шкода, просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена наступними доказами: протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.07.2015 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який викрав її майно, протоколом проведення слідчого експерименту від 07.07.2015 року та фототаблицями до нього, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_4 відтворив обставини пограбування потерпілої.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його стан здоров`я, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, останній раз засуджений 18.03.2015 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850,0 гривень, який сплачений, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психічного захворювання не знаходиться, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, суд враховує, що потерпіла ОСОБА_6 жодних претензій до обвинуваченого не має, на сьогоднішній день їй повністю відшкодована завдана шкода у розмірі 10 400 гривень.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, сприяння органам досудового розслідування у розслідуванні кримінального провадження.
Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Таким чином, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення. З врахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки таке сприятиме виправленню та перевихованню останнього.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.
Строк покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 14 год. 00 хв. 08 жовтня 2015 року.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1