Справа № 487/5690/13-к
Провадження № 1-кп/487/313/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора -ОСОБА_3 ,
представника потерпілої сторони - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого -ОСОБА_5
в присутності обвинуваченого -ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, до апеляційного суду Миколаївської області для визначення територіальної підсудності, -
в с т а н о в и в:
05.07.2013 року з прокуратури Заводського району м. Миколаєва надійшли матеріали кримінального провадження за №0002007 від 12.04.2013року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 30 березня 2015 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 09.04.2015 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про направлення обвинувального акта до Апеляційного суду Миколаївської області для визначення територіальної підсудності.

Своє клопотання захисник обґрунтовував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується за частиною 3 ст.190 КК України, а саме у заволодінні шляхом обману та зловживання довірою майном Концерну «Алмі» - тютюновими виробами на загальну суму 146278,3 грн. Відповідно до обвинувального акту інкримінований злочин було вчинено на території авто гаражного кооперативу «Чайка», розташованого за адресою - м. Миколаїв, вулиця 28 Армії, тобто в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Миколаєва.
Прокурор та представник цивільного позивача вважали заявлене клопотання необґрунтованим та просили відмовити в його задоволенні. При цьому представник цивільного позивача посилався на те, що всі документи і зокрема договір поставки з Концерном «Алмі» ОСОБА_6 укладав і підписував на території Заводського району м. Миколаєва, тим самим фактично заволодівши майном Концерну «Алмі».
Обвинувачуваний ОСОБА_6 підтримав клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.32 КПК України (територіальна підсудність), кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Відповідно до положень ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.
Відповідно до ст.190 КК України шахрайство - заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Закінченим шахрайство вважається з моменту заволодіння майном або придбання права на майно.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
При цьому в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 24 вересня 2009 року, маючи намір заволодіти майном Концерну «Алмі», на перехресті вул. Садової та вул. Чигрина в м. Миколаєві зустрівся з торговим представником вказаного Концерну ОСОБА_7 , якого ввів в оману щодо своєї особи, представившись фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 і надавши копії реєстраційних документів на ім`я останнього запропонував укласти договір поставки тютюнових виробів. ОСОБА_7 , не знаючи про дійсну особу ОСОБА_6 , вважаючи його фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 , будучи введеним в оману про намір виконання умов договору надав ОСОБА_9 на підпис договір поставки.
ОСОБА_6 , реалїзуючі умисел направлений на підробку документів, та подальшого введення в оману працівників Концерну «Алмі» щодо своєї особи та можливості виконувати умови договору, з метою подальшого заволодійня майном, від імені ОСОБА_8 вніс в договір поставки його реквізити та підписав зазначений договір, не маючи на це повноважень.
Крім цього, ОСОБА_6 , представляючись ОСОБА_8 , з метою подальшого введення в оману працівників Концерну «Алмі» та заволодіння майном у великих розмірах, здійснив замовлення тютюнових виробів, без наміру здійснювати оплату за поставлений товар, та вказав адресу доставки товару: автогаражний кооператив «Чайка», гараж № НОМЕР_1 , розташований у м. Миколаїв, вул. 28 Армії, де потім й отримав майно.
Наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_6 основні дії направлені на вчинення даного кримінального правопорушення вчинив на території Заводського району м. Миколаєва, а за місцем розташування автогаражного кооперативу лише отримав вказане майно.
Досудове розслідування даного кримінального провадження було розпочате і проведено слідчим СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, обвинувальний акт затверджений прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва, після чого кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 направлено для розгляду в Заводський районний суд м. Миколаєва.
Керуючись ст.ст. 32, 34, 314 КПК України суд -
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, до апеляційного суду Миколаївської області для визначення територіальної підсудності відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1