Справа №11-7/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Степаненко
Номер провадження Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Службове підроблення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року колегія суддів з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Гончарова М.В.

суддів - Борсая В.М., Захарченка О.П.

з участю прокурора Кононової Л.Ф.

адвоката ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальну справу за апеляцією прокурора, який затвердив обвинувальний висновок на вирок Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий 26 листопада 2009 року за ст. ст. 15 ч. 3, 368 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 3 роки з конфіскацією ? частини всього належного йому майна, крім квартири, з позбавленням 9-го рангу державного службовця в межах 5 категорії, присвоєного сесією Червоненської сільської ради Сумського району 11 квітня 2006 року,

засуджений

за ч. 2 ст. 366 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 2 роки;

за ч. 2 ст. 367 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 рік;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання основного покарання, призначеного за даним вироком та основного покарання, призначеного за вироком апеляційного суду Сумської області від 26 листопада 2009 року, а також шляхом поглинення менш суворого додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 2 роки більш суворим додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 3 роки, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 3 роки з конфіскацією ? частини всього належного йому майна, крім квартири, з позбавленням 9 рангу державного службовця в межах 5 категорії, присвоєного сесією Червоненської сільської ради Сумського району 11 квітня 2006 року, які слід виконувати самостійно.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів за слідуючих обставин.

Згідно рішення територіальної виборчої комісії по виборчій дільниці № 113 від 11 квітня 2006 року, ОСОБА_3 обраний сільським головою Червоненської сільської ради Сумського району та відповідно до Закону україни ?Про державну службу?, йому було присвоєно 9 ранг в межах 5-ї категорії. Відповідно до ст. 11 Закону України ?Про службу в органах місцевого самоврядування?, ОСОБА_3 прийняв присягу. Згідно зі ст. 12 Закону України ?Про місцеве самоврядування в Україні?, сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного села, а ст. 42 цього ж закону зазначено, що сільський голова організовує в межах, визначених законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, підписує рішення ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради, скликає сесії ради, головує на пленарних засіданнях, призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, є розпорядником бюджетних коштів. Крім цього, сільський голова наділений іншими повноваженнями, які зазначені у Законі України ?Про місцеве самоврядування в Україні?. З огляду на наведене, ОСОБА_3 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно Закону України ?Про приватизацію державного житлового фонду?, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Пунктом 9 ст. 8 Закону україни ?Про приватизацію державного житлового фонду? визначено, що державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватися у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. У разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад.

В реєстрі державного майна регіонального відділення фонду державного майна України по Сумській області, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, обліковується трьохквартирний житловий будинок № 2 по вулиці Садовій в селі Червоне Сумського району, який раніше належав КСП ?Сумський?, яке у 1999 році реорганізовано в КСП ?Червоносільське?, а в 2000 році в ТОВ ?Агрофірма ?Червоносільська?.

Таким чином, будинок до комунальної власності Червоносільської сільської ради Сумського району не передавався.

В 1979 році квартира № 2 в цьому будинку КСП ?Сумський? Сумського району була надана для проживання ОСОБА_4 Крім неї у вказаній квартирі був прописаний та проживав її син ОСОБА_5 У 2001 році після смерті матері, ОСОБА_5 виїхав на постійне місце проживання в м. Суми і в квартирі не проживав.

30 листопада 2006 року ОСОБА_5 видав довіреність на імя ОСОБА_6, якого уповноважив бути його представником з питань, повязаних з приватизацією квартири на своє імя.

З метою оформлення приватизації квартири АДРЕСА_1 на ОСОБА_5, ОСОБА_7 звернувся до сільського голови ОСОБА_3 з пропозицією вчинення з його боку дій, необхідних для проведення приватизації вказаної квартири.

Засуджений ОСОБА_3, неналежно виконуючи свої обовязки та не пересвідчившись, чи перебуває квартира на балансі Червоненської сільської ради, не збираючи комісію сільської ради по приватизації, яку зобовязаний був зібрати і мав можливість це зробити, не вирішуючи питання, чи має ОСОБА_5 право на приватизацію цієї квартири, 6 грудня 2006 року надав вказівку секретарю сільської ради ОСОБА_8 підготувати розпорядження про безоплатну приватизацію квартири на імя ОСОБА_5

Підписуючи розпорядження № 4 від 6 грудня 2006 року, ОСОБА_3 усвідомлював, що підписує офіційний документ без реального розгляду приватизаційною комісією питання приватизації квартири АДРЕСА_2 і без фактичної присутності під час цього членів приватизаційної комісії Червоненської сільської ради, та скріпив розпорядження печаткою Червоненської сільської ради.

На підставі вказаного розпорядження, 13 грудня 2006 року в приміщенні Червоненської сільської ради в селі Червоне Сумського району, ОСОБА_3, продовжуючи свої злочинні дії, що виразилися в неналежному виконанні службових обовязків через несумлінне ставлення до них, підписав та скрепив печаткою Червоненської сільської ради свідоцтво про право власності серії САВ № 433055 від 13 грудня 2006 року на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 40, 7 квадратних метрів на імя ОСОБА_5, при чому жодних документів, які б підтверджували, що Червоненська сільська рада є балансоутримувачем вказаної квартири, ОСОБА_3 не мав. Таким чином ОСОБА_3 недбало поставився до виконання обовязків сільського голови та без належних підстав провів приватизацію квартири АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_5, ринкова вартість якої станом на 31 грудня 2006 року складала 61500 грн., в результаті чого державі було завдано матеріальну шкоду на вказану суму, що більше ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками.

У поданій апеляції прокурор, який затвердив обвинувальний висновок, посилаючись на порушення судом матеріального і процесуального права, просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд з тих мотивів, що суд в мотивувальній частині вироку та при кваліфікації дій ОСОБА_3 вказав, що останній допустив зловживання, в той час як ним було допущено неналежне виконання своїх обовязків. Крім того вказує, що призначаючи ОСОБА_9 покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, суд допустив порушення вимог вказаної норми закону, оскільки обрав відразу два різних принципи призначення покарання, а саме, до основної міри складання, а до додаткової міри поглинення.

Заслухавши доповідача про обставини справи та зміст апеляції, засудженого та його захисника на підтримку вироку суду, прокурора, який просить апеляцію задовольнити та вирок суду скасувати, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обгрунтований дослідженими доказами, яким суд дав належну оцінку.

Твердження прокурора в апеляції про те, що суд у мотивувальній частині вироку при викладенні фактичних обставин справи та при кваліфікації дій ОСОБА_3 допустив протиріччя, вказавши, що засуджений неналежно виконував свої обовязки і в той же час зловживав ними, не відповідають дійсності.

Так, статтею 334 КПК України передбачені вимоги до мотивувальної частини обвинувального вироку, а саме, вона повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини й мотивів злочину. Ці вимоги закону при викладенні судом обставин вчинення злочинів дотримані, зокрема, суд зазначив, що ОСОБА_3 вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, його дії визнані злочинними і правильно судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України.

Що стосується апеляції прокурора в частині призначення ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, то вона не грунтується на законі.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності злочинів суд, призначаючи покарання (основне й додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 ?Про практику призначення судами кримінального покарання? зі змінами, суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій КК. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке покарання йдеться основне чи додаткове.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, суд застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначив покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 2 місяці з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 2 роки.

При визначенні покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, суд застосував принцип часткового складання основного покарання, призначеного за цим вироком та основного покарання, призначеного за вироком апеляційного суду Сумської області від 26 листопада 2009 року і остаточно визначив покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

При визначенні додаткового покарання, суд застосував принцип поглинення менш суворого додаткового покарання більш суворим і остаточно його визначив у виді позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 3 роки з конфіскацією ? частини всього належного йому майна, крім квартири, з позбавленням 9 рангу державного службовця в межах 5 категорії, які слід виконувати самостійно.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_3 є законним і обгрунтованим, будь-яких передбачених законом підстав для його скасування чи зміни не виявлено, а тому апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок без задоволення.

Судді

ОСОБА_10 ОСОБА_1 ОСОБА_11