Справа № 1-510/12
Провадження № 1/1015/253/2012
В И Р О К

іменем України

01.08.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гришка О.М.

за участю секретаря Губко Ю.М.,

прокурора Алфьорової Г.В., Зварича М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, маючого середню-технічну освіту, працюючого автослюсарем в ТОВ «Чиста Вода», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

18.05.2012 року близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись темним часом доби та відсутністю сторонніх осіб, із 25 км + 150 метрів автодороги Київ Чоп в селі Мила Києво-Святошинського району Київської області таємно викрав належні ПП «Десна» вісім дорожніх стояків СД-1 вартістю 376,03 грн. за кожний, завдавши ПП «Десна» матеріальної шкоди на загальну суму 3 008,24 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що неподалік його будинку проходить автодорога Київ-Чоп, на якій ведуться ремонтні роботи. 18.05.2012 року він перебував дома, де вживав спиртне, зокрема випив близько 150 г горілки і близько 23 год. вийшов на вулицю покурити і побачив на автодорозі металеві стовпчики, які повинні були слугувати опорою для колесо відбійника. Оскільки вони лежали без нагляду та будь-яких людей поблизу не було, він вирішив взяти 10 стовпчиків, оскільки вважав, що вони будуть йому потрібні у господарстві. З цією метою він вийшов на автодорогу Київ-Чоп і почав носити вищевказані стовпчики із дороги до себе додому та складати у дворі. Відстань від місця знаходження стовпчиків і до його подвіря складає близько 15-20 м. Він встиг до свого подвіря занести тільки 8 стовпчиків, бо коли він хотів взяти 9-й стовпчик, то до нього підійшов незнайомий йому чоловік в одязі дорожньої служби і запитав, навіщо він викрадає стовпчики. Після цього він девятий стовпчик поклав на місце і пішов до себе додому, де ліг спати.

У вчиненому підсудний щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- оголошеними у судовому засіданні відповідно до ст. 306, 308, 314 КПК України показами потерпілого ОСОБА_2, який будучи допитаним на досудовому слідстві, пояснив, що він являється приватним підприємцем та директор фірми «Десна». На даний час, він проводить ремонтні роботи з монтажу барєрного огородження а/д Київ Чоп траси «М 06». Він у фірми «Євроформат» отримав матеріали на виконання робіт, а саме стояки дорожні СД-1 швелер 16 оцинковані, довжиною 170 см, які знаходилися на дорожній робочій ділянці в с. Мила. 19.05.2012 року близько 05 год., він виявив відсутність 12 вище вказаних швелерів, які знаходилися в с. Мила на робочій ділянці. Після цього він пішов по приватним будинкам з метою виявлення вище вказаних швелерів, де в одному з приватних будинків в с. Мила, здається по вул. Комарова, номер будинку не пригадує, він виявив на подвірї вісім одиниць швелерів, які було викрадено з робочої ділянки. Також два швелера були сховані в кущах за подвірям вище вказаного приватного будинку. Після цього, він викликав працівників міліції, яким повідомив факт крадіжки при цьому написав письмову заяву. В ході його опитування, він вказав на вище вказаний приватний будинок, де ним було виявлено викрадені швелера. Працівники міліції в подальшому вилучили швелера в кількості вісім одиниць з подвіря та дві одиниці за подвірям. Претензій до підсудного не має, просив його суворо не карати;

- заявою ОСОБА_2 про злочин від 19.05.2012 року (а.с. 6);

- протоколом огляду місця події від 19.05.2012 року (а.с. 7);

- актом № ТД-0000353 від 17.05.2012 року прийому передачі майна по Договору № 121211 від 12.12.2011 року, згідно з яким ПП «Десна» в особі його директора ОСОБА_2 було прийнято 326 штук стояків дорожніх СД-1г кожний вартістю 376,03 грн. (а.с. 11);

- постановою від 26.05.2012 року визнання предметів речовими доказами та доручення їх до кримінальної справи, а саме: 10 (десять) одиниць дорожніх стояків СД-1 (а.с. 33);

- розпискою ОСОБА_2, згідно якої він отримав 10 оцинкованих швелерів (а.с. 34);

- постановою від 22.06.2012 року про виділення матеріалів з кримінальної справи для проведення додаткової перевірки по факту крадіжки невстановленою особою чотирьох дорожніх стояків СД-1 (а.с. 95-96).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудний під час розгляду справи в суді та потерпілий на досудовому слідстві давали правдиві послідовні покази, які підтверджуються дослідженими у справі письмовими доказами.

Суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, дії ОСОБА_1 кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, злочин за ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_1 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставиною, що помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття підсудного, що полягає у критичній оцінці підсудним своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинені злочини, обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, - здійснення злочину у стані алкогольного спяніння. Тому суд, з урахуванням всіх обставин злочину, ставлення підсудного до вчиненого, думки потерпілого, який претензій до підсудного не має, просив його суворо не карати, вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки приходить до переконання, що саме така міра покарання буде достатня для виправлення та перевиховання підсудного та не знаходить підстав для призначення інших видів покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (восьмиста пятдесяти) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речові докази у справі: 10 одиниць дорожніх металевих стояків СД-1, переданих під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_2 (а.с. 34) - залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором та потерпілим, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя О.М.Гришко