11-кп/775/326/2015(м)
263/5076/14-к

28 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
виправданого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Жовтневого району міста Маріуполя на вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 червня 2015 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Смт. Старий Крим, міста Маріуполя, Донецької області, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, працюючого МЧП «Азовнаучпром» НПО водієм, в силу ст..89 КК України раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
визнано невинним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і виправдано за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 червня 2015 року визнано не винним у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст.296 КК України ОСОБА_6 , та виправдано його за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно з вироком суду, 27.04.2014 року приблизно о 16-00 год. ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Мрія», розташованого по вул. Кримській, 42 в Жовтневому районі м. Маріуполя умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, нехтуючи загальноприйнятими нормами суспільної моралі, знаходячись в межах міста, в громадському місці, здійснив декілька пострілів у повітря та в бік прилеглої території магазину «Мрія», який на момент стрілянини працював, при цьому в цей час на зупинці громадського транспорту, яка розташована біля магазину «Мрія», поблизу місця події, перебували громадяни, після чого продовжуючи свій злочинний намір, пересуваючись по території Жовтневого району на автомобілі «Ягуар», державний номер НОМЕР_1 , знаходячись на полі, розташованого на території селища Комуно ОСО в Жовтневому районі м. Маріуполя, в присутності інших громадян, зробив декілька пострілів у повітря. Дії ОСОБА_6 носили тривалий, наполегливий і безперервний характер, супроводжувались особливою зухвалістю, після чого ОСОБА_6 самостійно припинив свої протиправні дії, та покинув місця злочину.

Не погодившись з вироком суду прокурор прокуратури Жовтневого району міста Маріуполя подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та просить постановити обвинувальний вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст.296 КК України та призначити покарання у вигляді 3 місяців арешту. Вважає що висновки суду про відсутність події кримінального правопорушення, є передчасними, оскільки були зроблені без оцінки всіх зібраних у кримінальному провадженні доказів не відповідають його матеріалам, та фактичним обставинами провадження посилається на те що, у вироку маються суперечливі докази, які судом не вмотивовані але які мають істотні значення для висновку суду. Також зазначив що судом було порушено ч.11,12 ст.290 КПК України а саме те що суд незаконно прийняв як допустимі покази свідків з боку захисту: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які не були відкриті захистом стороні обвинувачення. Також вважає за необхідне визнати допустимим доказом протоколи пред`явлення свідка ОСОБА_10 , та свідка ОСОБА_11 для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 від 29.04.2014 року. Вважає що в вироку вказівка про нетривалість дій порушення громадського порядку помилкова оскільки ОСОБА_6 вистрелив не менш 10 разів, бо знайдено на місці злочину 10 гільз, та його дії тривали близько 30 хвилин.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, виправданого який вважає

апеляційну скаргу такою що не підлягає задоволенню та вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим , дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З об`єктивної сторони, хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Такими закон визнає лише ті дії, які спричинили істотну шкоду особистим інтересам і відзначились особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство», при вирішенні питання про відмежування кримінально-карного хуліганства від дрібного хуліганства слід виходити з того,що відповідно вимог ч.1ст.296 КК України хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Чкщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, то його необхідно кваліфікувати як адміністративне правопорушення, передбачене відповідною статтю Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особливою зухвалістю слід розуміти нахабне поводження, буйство, поєднане з насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту, тривалим порушенням спокою громадян тощо.

Винятковий цинізм це демонстративна зневага норм моральності, наприклад, груба непристойність, публічне оголення, знущання над немічними особами.

Судом першої інстанції було встановлено, що потерпілі по справі відсутні,тобто діями, які інкримінує йому орган досудового розслідування, насильства із завданням потерпілій особі тілесних ушкоджень, знущання над нею, побоїв або заподіяння тілесних ушкоджень, знущання над нею, знищення чи пошкодження майна, спричинені не були. Також ціми діями не було зриву масових заходів, тимчасового припинення нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту. Більш того як пояснював свідок ОСОБА_12 , що коли він почув постріли, то зупинився і зателефонував до міліції і після цього знову продовжив рух на своєму велосипеді. Люди, які були на запинці, ніяк не прореагували на постріли, ніхто ніяких зауважень ОСОБА_13 не робив.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що дії ОСОБА_13 не супроводжувались особливою зухвалістю, а тому не є кримінально карними діяннями, оскільки, за стрільбу з вогнепальної зброї в населених пунктах і в не відведених для цього місцях або з порушенням установленого порядку передбачена адміністративна відповідальність за ст.174 КУпАП.

При дослідженні матеріалів справи колегія суддів не знайшла підстав для визнання недопустимими показання свідків ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Також суд правильно не прийняв до уваги протоколи пред`явлення свідку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 , оскільки від допиту свідків сторона обвинувачення відмовилась. Крім того не було необхідності в такій процесуальній слідчій дії оскільки свідки з ОСОБА_6 були знайомі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для зміни чи скасування постановленого вироку немає.

Керуючись ст.ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Жовтневого району міста Маріуполя залишити без задоволення

Вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення..