АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/1107/13-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 10/790/20/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляцією прокурора на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2015 року частково задоволено скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Харківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері від 31.10.2012 року про закриття кримінальної справи №10409065 та скасовано постанову слідчого Харківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері від 31.10.2012 року про закриття кримінальної справи №10409065, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.120 КК України.
Кримінальну справу №10409065, порушену за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.120 КК України направлено прокурору військової прокуратури Харківського гарнізону для відновлення слідства.
В задоволенні інших вимог потерпілої ОСОБА_6 відмовлено.
В задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Харківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері від 31.10.2012 року про закриття кримінальної справи №10409065 відмовлено.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати дану постанову та винести нове рішення, яким постанову слідчого Харківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері про закриття кримінальної справи №10409065 за фактом доведення до самогубства військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_8 за скаргою ОСОБА_6 залишити в силі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час розгляду справи судом було допущено неправильне застосування кримінально-процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Зазначив, що матеріали кримінальної справи до суду надано лише 21 липня 2015 року тобто у день проведення засідання та фактичного розгляду справи, внаслідок чого судом були досліджені поверхово і не об`єктивно, в результаті чого рішення про задоволення даної скарги прийнято неправомірно.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.236-5, 236-6 КПК України (в ред. 1960 року), постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову протягом семи днів з дня отримання її копії чи повідомлення прокурора про залишення скарги на цю постанову без задоволення. За результатами розгляду скарги суддя залежно від того, чи були при закритті справи виконані вимоги ст.ст. 213-214 КПК України, приймає одне з таких рішень: залишає скаргу без задоволення; скасовує постанову про закриття справи і направляє справу прокурору для відновлення слідства або дізнання. При цьому, в останньому випадку, суддя вказує органу досудового розслідування, які обставини належить з`ясувати при проведенні досудового розслідування.
Згідно ст.213 КПК України (в ред. 1960 року), кримінальна справа закривається в наступних випадках: при наявності підстав, вказаних в ст.6 КПК України; при недоведеності участі обвинуваченого в скоєнні злочину.
Стаття 236-5 КПК України (в ред. 1960 року), передбачає право оскарження постанови про закриття кримінальної справи особою, інтересів якої вона стосується.
Як вбачається з матеріалів справи, всупереч вимогам кримінально-процесуального законодавства слідчим не було вирішено питання про визнання потерпілим по даній справі ОСОБА_7 .
Колегія суддів погоджується з районним судом, що невизнання батька ОСОБА_8 ОСОБА_7 потерпілим суттєво порушує його конституційні права, адже лише після набуття статусу потерпілого у ОСОБА_7 виникло б право на оскарження постанови про закриття кримінальної справи, як у особи, інтересів якої вона стосується.
Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки районного суду щодо нез`ясування органами досудового слідства усіх обставин, які мають істотне значення для повного, неупередженого та об`єктивного розгляду кримінальної справи та вважає передчасною та неправомірною постанову про закриття кримінальної справи.
Мотивованою є і відмова судді у задоволенні вимог потерпілої ОСОБА_6 з приводу направлення кримінальної справи до Служби безпеки України для організації досудового розслідування, адже кримінально-процесуальне законодавство України не передбачає у суду першої інстанції права на зміну підслідності чи направлення матеріалів кримінальної справи до прокуратури вищого рівня.
Таким чином висновки судді районного суду належним чином мотивовані, не спростовуються матеріалами справи, рішення винесене з урахуванням вказівок, зазначених в ухвалі апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2015 року, тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування постанови судді.
Керуючись ст.ст. 362, 365,366, ч.2 ст.379 КПК України 1960 року, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2015 року про часткове задоволення скарги ОСОБА_6 та скасування постанови слідчого Харківської прокуратури з нагляду за додержанням законів в воєнній сфері від 31.10.2012 року про закриття кримінальної справи №10409065 залишити без змін.
Судді