Справа № 711/9220/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003078 від 17вересня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, вдови, із середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1) 16.11.2009 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 3 роки.

2) 21.07.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 місяці по вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2009 і кінцево визначено до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнена 22.03.2013 по відбуттю строку покарання.

3) 10.11.2014 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік.
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченої ОСОБА_4 ;

її адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 11.09.2015 близько 17 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у відділі продажу жіночого одягу № 9/2 торгівельного центру «Транзит», що розташований за адресою: Бульвар Шевченкa, 250, м. Черкаси, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, зі стійки - вітрини у торгівельному залі таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрала чуже майно, що належить приватному підприємцю ОСОБА_6 , а саме: жіночу сукню, вартістю 1200 грн., і з викраденим з місця скоєння злочину зникла, чим завдала матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

Крім того, 14.09.2015 близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_4 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території «Центрального ринку», що розташований за адресою: вул. Леніна, 30, в м. Черкаси, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з вішака, що висів на дверях до павільйону № НОМЕР_1 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрала чуже майно, що належить приватному підприємцю ОСОБА_7 , а саме: дитячий спортивний костюм, синього кольору марки «Фламінго», вартістю 520 грн., і з викраденим з місця скоєння злочину зникла, чим завдала матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

Крім того, 14.09.2015 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території «Центрального ринку», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з вішака, що висів на дверях до павільйону № НОМЕР_2 таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрала чуже майно, що належить приватному підприємцю ОСОБА_8 , а саме: дитячий спортивний костюм, синього кольору марки «GRACE», вартістю 450 грн., і з викраденим з місця скоєння злочину зникла, чим завдала матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала в повному обсязі, розкаялась, просила суворо не карати. Від дачі детальних показань відмовилась, визнавши всі фактичні обставини, які були наведені прокурором в обвинувальному акті.

Потерпілий від дачі пояснень відмовився, фактичні обставини визнав.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує орган досудового розслідування надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних інших доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні .

Враховуючи наведене, у відповідності до положень ст. 325 КПК України, суд визнав за можливе з`ясувати всі обставини під час судового розгляду за відсутності потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , так як про це не заперечили інші учасники кримінального провадження, а дані потерпілі були належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, ОСОБА_7 подала клопотання від 12.11.2015 року про розгляд матеріалів кримінального провадження без її участі.

Вина обвинуваченої підтверджується доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачена визнала в судовому засіданні у повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Тому дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинено повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, межі, установлені санкції статті КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.76 КК України: не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, по якому характеризується негативно, перебуває на обліках в КЗ «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» з діагнозом синдром залежності від опіатів, та в КЗ «Черкаський обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом», відсутність майнової шкоди та цивільного позову, також враховує відношення обвинуваченої до скоєного, та вважає правильним призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах, що передбачені санкцією закону.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима вироком від 10.11.2014 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнена на підставі с. 75 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком в 1 рік. Суд вважає за необхідне за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного судом покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченій ОСОБА_4 ст.ст.69, 75 КК України не вбачається, так як вона вчинила новий злочин під час відбування іспитового строку, що вказує на її мінімальну правосвідомість.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 368-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.11.2014 року і остаточно призначити до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме:

- жіночу сукню залишити власнику за належністю;

- спортивний дитячий костюм, синього кольору марки «Фламінго» залишити власнику за належністю;

- спортивний дитячий костюм, синього кольору марки «GRACE» залишити власнику за належністю;

- письмові матеріали, що містять характеризуючі дані на обвинувачену, які були долучені стороною обвинувачення, досліджені у судовому засіданні приєднати до матеріалів кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1