Номер справи1-94/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2010

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого : Білик Н.В.

при секретарі: Хижук Л.І.

з участю прокурора: Зелениці Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літині кримінальну

справу по обвинуваченню ОСОБА_1, 25.03.1981

року народження, народився та проживає в смт.Літині Вінницької

області, вул. Крупської 25, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1,

розлучений, не працюючий, раніше не судимий,

за ст. 164ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

06.02.2003 року рішенням Літинського районного суду ОСОБА_1 , було зобовязано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 17 гривень щомісячно, починаючи з 05.11.2003 року до його повноліття.

В 2006 році за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1М, було замінено розмір аліментів і згідно рішення Літинського районного суду від 11.11.2006 року, ОСОБА_1 був зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2006 року.

Після рішення суду ОСОБА_1 почав сплачувати аліменти, однак дані виплати носили періодичний характер, перераховані кошти були недостатніми для утримання дитини і не відповідали отриманим доходам ОСОБА_1 Періодичність та розмір перерахованих коштів свідчив про намагання ОСОБА_1 ухилитися від сплати аліментів.

Тому в 2008 році за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 знову було замінено розмір аліментів. Так згідно рішення Літинського районного суду від 27.02.2008 року, ОСОБА_1 було зобовязано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх сина ОСОБА_3, у розмірі 158 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття.

Однак, незважаючи на це ОСОБА_1 умисно, не виконуючи рішення суду, від сплати аліментів злісно ухилявся хоча з серпня 2008 року по лютий 2009 року працював на посаді охоронця ТОВ «Безпека-Бізнес», з червня 2009 року по липень 2009 року різноробочим в ФГ «АК-Білозірка», з липня 2009 року по жовтень 2009 року був найнятий різноробочим в склад будівельної бригади по виконанню будівельних робіт на території Літинського молокозаводу, де отримував заробітну плату, що призвело до виникнення заборгованості станом на 01.04.2010 року, в розмірі 7514 гривень 14 копійок.

В період з березня 2009 року по квітень 2010 року, ОСОБА_1 не вчинив жодної дії, яка б свідчила про його бажання в добровільному порядку сплатити борг, хоча він мав можливість погасити даний борг.

Тривала невиплата аліментів свідчить про системність та наполегливість ОСОБА_1 в ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1вину визнав повністю, пояснив що в 2002 році одружився з ОСОБА_2 24.10.2002 року ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3 В 2003 році з ОСОБА_2 розлучились. Цього ж року, ОСОБА_2 подала позов до Літинського районного суду на виплату аліментів. Згідно рішення суду, по даному позову мав виплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі ? від всіх видів заробітку, але не менше 17 гривень. Після суду, декілька місяців сплачував аліменти, однак згодом перестав проводити виплати. В 2006 році ОСОБА_2 знову звернулась в суд з позовом про заміну розміру виплат по аліментам. По даному позову суд ухвалив сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? від всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В 2006 році аліменти сплачував на початку року. В лютому 2008 року ОСОБА_2 втретє звертається в суд з позовом про заміну розміру виплат по аліментах. Згідно рішення суду по даному позову на користь ОСОБА_2 мав сплачувати аліменти в розмірі 158 гривень, щомісячно до досягнення сином повноліття. Присуджену суму коштів виплачував, періодично, біля трьох разів, після чого припинив виплати, так як не знав яким чином використовуються дані гроші. Яким чином витрачались перераховані кошти ОСОБА_2 відмовлялась пояснювати. З сином в той період часу не спілкувався. Отримані доходи витрачав на нову сімю.Щиро розкаявся.

Окрім визнання вини, винуватість підсудного доводиться показаннями свідків , які у відповідності до ч.3 ст.299 КПК України підсудний визнав і погодився з ними в повному обємі , а також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні у їх сукупності. Так відповідно до рішення Літинського районного суду від 27.02.2008 року ОСОБА_1 було зобовязано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх сина ОСОБА_3, у розмірі 158 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.46-47). Копія постанови (а.с. 8 ) свідчить про примусове виконання рішення суду. Виклики-попередження, довідки, акт(а.с. 10-17) підтверджують вжиття заходів державним виконавцем для сприяння сплаті аліментів підсудним. Довідка-розрахунок (а.с.32) підтверджує наявність заборгованості ОСОБА_1 по аліментах в розмірі 7514 гривень 40 копійок. Копія трудової книжки (а.с.49-50) свідчить про постійне працевлаштування підсудного.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.164ч.1 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Призначаючи кримінальне покарання суд згідно ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд врахував, що підсудній вчинив злочин невеликої важкості, він раніше не судимий, має постійне місце проживання .

Обставина, що помякшує покарання щире каяття, так як підсудний висловлює жаль з приводу вчиненого , критично ставиться до вчиненого, виявляє готовність нести покарання.

Обставин, що обтяжують покарання відсутні.

Поскільки підсудній не має постійного місця роботи, має велику заборгованість по аліментах, покарання у виді штрафу буде недоцільно призначати. Тому для виправлення підсудного та попередження вчинення нових злочинів буде необхідним та достатнім покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд на протязі 15 діб після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4