Номер провадження: 11-сс/785/1255/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2015 року, якою задоволено клопотання слідчого прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, який працював у 2010 році інспектором догляду ЛВ аеропорту м. Одеси ГУМВС України в Одеській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 14.05.2010 року, приблизно о 17.30 годині, він, перебуваючи на посаді інспектора по догляду ЛВ в аеропорту м. Одеси ГУМВС України в Одеській області та діючи за попередньою змовою зі старшим інспектором по догляду ЛВ в аеропорту м. Одеси ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_11 , реалізуючи злочинний намір, направлений на отримання хабарів від іноземців та осіб без громадянства, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, вимагав і отримав хабар в сумі 200 доларів США від громадянина Вірменії ОСОБА_12 за безперешкодне проходження зони контролю служби авіаційної безпеки та непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення терміну перебування на території України, встановленого Постановою КМУ №1074 від 29.12.1995 року.

Як зазначає слідчий, своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.368 УК України, який кваліфікується як одержання службовою особою в будь-якому вигляді хабара за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає хабара з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, (в редакції Закону України від 11.06.2009 року, тобто станом на 14.05.2010 року).

14.05.2010 року за заявою ОСОБА_12 слідчим управлінням прокуратури Одеської області було порушено кримінальну справу № 40 відносно ОСОБА_6 за ст.368 ч. 2 КК України. В той же день він був затриманий та 21.05.2014 року ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ст. 368 ч. 2 КК України.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2010 року обидва працівники міліції були заарештовані та перебували під вартою, а постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.09.2010 року запобіжний захід відносно ОСОБА_6 був змінений з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.02.2014 року дану кримінальну справу направлено на додаткове розслідування, а запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишений без змін підписка про невиїзд.

20.08.2015 року слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2015 року вказане клопотання було задоволене та до підозрюваного ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. У кримінальному провадженні наявні передбачені п. п. 2, 3 ст. 177 КПК України ризики, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

На вищевказану ухвалу захисником підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій захисник вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник мотивує вимоги своєї апеляційної скарги тим, що, на його думку, слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , не взяв до уваги постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.02.2014 року, якою кримінальна справа відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_6 направлена на додаткове розслідування, а підозрюваному ОСОБА_6 залишено запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Адвокат вказує, що вказана постанова не була скасована і продовжує діяти на даний момент.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 вважає, що слідчий суддя порушив вимоги п.9 Перехідних положень КПК України, у відповідності до якого запобіжні заходи, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності КПК України в редакції 2012 року, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим КПК.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги останнього і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2010 року до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.09.2010 року запобіжний захід відносно ОСОБА_6 був змінений з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Вказаний запобіжний захід не змінювався і був залишений без змін постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.02.2014 року про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Захисник у своїй апеляційній скарзі вірно вказав на те, що вказана постанова не була скасована та діє по теперішній час.

Відповідно до п.9 Перехідних положень чинного КПК України, запобіжні заходи, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності КПК України в редакції 2012 року, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим КПК.
Оскільки вказана норма не регулює питання дії запобіжних заходів, застосованих під час судового розгляду кримінальних справ до набрання чинності КПК України в редакції 2012 року, в даному випадку колегія суддів вважає за необхідне застосувати ч.6 ст.9 та ст.7 КПК України, тобто загальні засади кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника в частині допущеного слідчим суддею порушення п.9 Перехідних положень чинного КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як зазначено у ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
З моменту вчинення злочину ОСОБА_6 до теперішнього часу пройшло більше п`яти років.
В матеріалах, доданих до клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відсутні докази того, що підозрюваний з моменту застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд намагався ухилитись від органу досудового розслідування і суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що з моменту повернення кримінальної справи відносно ОСОБА_11 і ОСОБА_6 на додаткове розслідування 03.02.2014 року і внесення відповідних відомостей до ЄРДР від 07.04.2015 року за участю ОСОБА_6 не проводилось жодних слідчих дій, а про підозру у вчиненні кримінального правопорушення він був повідомлений лише 19.08.2015 року.

За даний час, тобто більш ніж за рік і чотири місяці, ОСОБА_6 також не робив спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та безпідставно застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Аналізуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді - скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2015 року, якою задоволено клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором ОСОБА_10 , про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3