Дата документу Справа № 317/1101/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1694/15
Єдиний унікальний № 317/1101/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000501 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 19.05.2000 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України (в ред. 1960 р.) до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України (в ред. 1960 р.) з відстрочкою вироку на 1 рік;

2) 12.03.2007 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 2 роки;

3) 21.10.2008 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 13.11.2009 р. умовно-достроково на невідбутий термін 9 місяців 9 днів;

4) 04.05.2012 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 3 роки;

5) 13.02.2015 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

6) 19.03.2015 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років 4 місяців позбавлення волі;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 13 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить врахувати, що він повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв органам досудового розслідування та суду в установленні істині у провадженні, щиросердно розкаюється у вчиненому, закінчив вищий учбовий заклад та отримав спеціальність: інженер-механік, зокрема пройшов підготовку на воєнній кафедрі, та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, або замінити покарання на службу у Збройних силах України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який вважав, що у задоволенні скарги слід відмовити; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 13 липня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднане невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирався. Строк покарання ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання - 05 грудня 2014 року. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» матеріальну шкоду у розмірі 4826 грн. 41 коп. Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 22 липня 2014 року, у період часу з 01 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на 9-му кілометрі 7-го пікету залізничного перегону ст. Хортиця - ст. Канцерівка Придніпровської залізниці, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав деталі верхньої будови колії, а саме: клеми в зборі - 35 одиниць, накладки стикові Р65 - 2 одиниці та 8 стикових болтів, шляхом від`єднання їх від залізничної колії за допомогою металевого лому, гайкового ключа та молотка, які привіз з собою на власному велосипеді. Від`єднанні деталі помістив в поліетиленові мішки та за допомогою велосипеду перевіз до будинку АДРЕСА_2 та збув громадянину ОСОБА_8 .

Зазначеними діями ОСОБА_6 спричинив ВСП «Дистанція колії Запоріжжя-2» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальні збитки на суму 418,78 грн. (без ПДВ).

02 вересня 2014 року, у період часу з 01 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на 15-му кілометрі 8-го пікету - 16-му кілометрі 6-го пікету залізничного перегону ст. Хортиця - ст. Канцерівка Придніпровської залізниці, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав деталі верхньої будови колії, а саме: підкладки Д-65 - 48 одиниць, костилі - 250 одиниць, шляхом від`єднання їх від залізничної колії за допомогою металевого лому, гайкового ключа та молотка, які привіз з собою на власному велосипеді. Від`єднанні деталі помістив в поліетиленові мішки та за допомогою велосипеду перевіз до будинку АДРЕСА_2 та збув громадянину ОСОБА_8 .

Зазначеними діями ОСОБА_6 спричинив ВСП «Дистанція колії Запоріжжя-2» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальні збитки на суму 1654,70 грн. (без ПДВ).

11 вересня 2014 року, у період часу з 01 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на 15-му кілометрі 4-го пікету - 10-му кілометрі залізничного перегону ст. Дніпробуд 1 - ст. Канцерівка Придніпровської залізниці, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав деталі верхньої будови колії, а саме: підкладки Д-65 - 57 одиниць, костилі - 644 одиниці, шляхом від`єднання їх від залізничної колії за допомогою металевого лому, гайкового ключа та молотка, які привіз з собою на власному велосипеді. Від`єднанні деталі помістив в поліетиленові мішки та за допомогою велосипеду перевіз до будинку АДРЕСА_2 та збув громадянину ОСОБА_8 .

Зазначеними діями ОСОБА_6 спричинив ВСП «Дистанція колії Запоріжжя-2» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальні збитки на суму 2752,93 грн. (без ПДВ).

ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом було враховано, що останній вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому суд призначив йому покарання близьке до мінімального, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_6 призначеного місцевим судом покарання або заміни покарання на службу у Збройних силах України, у зв`язку з тим, що він закінчив вищий учбовий заклад та отримав спеціальність: інженер-механік, зокрема пройшов підготовку на воєнній кафедрі, оскільки, законом України про кримінальну відповідальність не передбачена така заміна, а крім того, він вчинив корисливі злочини, будучи неодноразово судимим, на шлях виправлення не встав, про що свідчить те, що ці злочини їм було скоєно в період іспитового строку.

Натомість, вирок у даному кримінальному провадженні підлягає зміні в порядку ст. 404 ч. 2 КПК України.

Так, у вступній частині вироку щодо ОСОБА_6 зазначено про його судимість за вироком щодо нього від 19.05.2000 року. Цим вироком останнього було засуджено Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України (в ред. 1960 р.) до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України (в ред. 1960 р.) з відстрочкою вироку на 1 рік.

Відповідно до вимог п. 3-2 ч. 1 ст. 55 КК України (1960 р.) особи, засуджені до позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 цього Кодексу, якщо вони протягом строку відстрочки виконання вироку не вчинять нового злочину і відносно них у встановленому порядку вирок не буде виконано, визнаються такими, що не мають судимості.

Оскільки ОСОБА_6 протягом строку відстрочки виконання вироку не вчинив нового злочину і відносно нього у встановленому порядку вирок не було виконано, його судимість за цим вироком є погашеною.

За таких обставин вказівка у вступній частині вироку щодо ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженні про його судимість за вироком від 19.05.2000 року підлягає виключенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 13 липня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 змінити, виключити із вступної частини вироку посилання про наявність у нього судимості за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2000 року, у зв`язку з її погашенням.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4