Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 205/1452/2012 р.
ПОСТАНОВА

26.04.2012м. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Саландяк О. Я.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка подання

В С Т А Н О В И В:

Начальник СВ Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області звернулась до суду з поданням про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 з підписки про невиїзд на взяття під варту. Дане подання погоджене Жмеринським міжрайонним прокурором, тому суд вважає, що останнім виконано обов»язок ознайомлення з усіма матеріалами, що дають підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, перевірки законності одержання доказів, їх достатність для обвинувачення, що передбачений ч.2 ст. 165-2 КПК України.

Подання мотивоване тим, що в провадженні СВ Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області знаходиться кримінальна справа № 06060310, порушена відносно ОСОБА_3, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході розслідування кримінальної справи встановлено, що 07.12.2006 року біля 02.00 години громадянин ОСОБА_3 перебуваючи в м.Жмеринка по вул.Леніна, біля будинків № 10 та № 12 з метою умисного пошкодження чужого майна, здійснив підпал продовольчого магазину «Хліб», який належить гр-ці ОСОБА_4, чим спричинив їй матеріальної шкоди на загальну суму 136434 гривень.

Згідно висновку експерта №1 від 09.02.2007 року найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі в магазині «Хліб» по вул.Леніна 10 в м.Жмеринка, який належить гр-ці ОСОБА_4 є занесення відкритого джерела запалювання з ознаками спеціальної підготовки події; найбільш ймовірним джерелом запалювання могла бути дія відкритого джерела запалювання у вигляді полумя сірника, свічки, запальнички або іншого подібного за потужністю джерела запалювання; пожежа розповсюджувалась по пожежному навантаженню, яке знаходилось в магазині та складалось з деревини, паперу, полімерних матеріалів будівельних конструкцій, оздоблення, торгівельного обладнання та меблів. Полумяне горіння розповсюджувалось переважно в межах торгівельної зали. Ймовірніше за все осередок пожежі знаходився всередині магазину, біля люку (отвору) для приймання хліба, який розташований з лівої торцевої стіни магазину зі сторони входу до нього (фасаду).

Згідно висновку експерта №2-Д від 04.01.2007 року слід пальця руки 1 на відрізку Б, слід пальця руки 1 на відрізку В, які були вилучені з поверхні металевого ролета, виявленого та вилученого 07.12.2006 року з приміщення магазину «Хліб» по вул.Леніна в м.Жмеринка придатні для ототожнення особи та залишені великим пальцем правої руки гр.ОСОБА_3. Сліди пальців рук 1 та 2 на відрізку А, сліді 2 на відрізкові Б, слідах 2 та 3 на відрізку В для ідентифікаційного дослідження особи, яка їх залишила не придатні.

По даному факту 11 грудня 2006 року СВ Жмеринського РВ УМВС була порушена кримінальна справа № 06060310 за ознаками злочину, передбаченого ст.194 ч.2 КК України.

14.12.2006 року ОСОБА_3 згідно ст.115 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.194 ч.2 КК України.

22.12.2006 року постановою Жмеринського міськрайонного суду в задоволенні подання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді взяття під варту було відмовлено.

22.12.2006 року йому слідчим обрано запобіжний захід підписка про невиїзд.

22.12.2006 року ОСОБА_3 було предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.194 ч.2 КК України. Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_3 вину у вчиненому не визнав.

В подальшому досудове слідство, починаючи з 05.11.2007 року неодноразово зупинялось на підставі ст.206 п.1 КПК України в звязку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 на виклики не зявлявся, змінював місця свого проживання та місце його знаходження не було відомо, таким чином перешкоджаючи встановленню істині по справі та прийняття по ній законного рішення. Постанови про зупинення справи з цих підстав скасовувались як незаконні.

Постановою від 08.10.2009 року (а.с.308), що скасована постановою від 20.07.2011 року, кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. 194 ч.2 КК України закрита в зв»язку із недоведеністю вини обвинуваченого, запобіжний захід підписку про невиїзд із АДРЕСА_1 (а.с.129) скасовано. При першому після скасування постанови допиті обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.330) ним вказано про нову адресу місця реєстрації та місця проживання (м.Жмеринка, вул. Першотравнева, буд.19, та с.Ведмеже Вушко, Вінницького району, Вінницької області, вул.Першотравнева, буд.16), які він змінив після закриття кримінальної справи та скасування обраного запобіжного заходу. При допиті та постановою від 20.07.2011 року (а.с.313) раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд не відновлено, новий не обрано.

Останній раз досудове слідство зупинене постановою слідчого від 20.09.2011 року та ОСОБА_3 оголошено в розшук.

Постановою від 23.04.2012 року провадження по справі відновлено.

Після відновлення провадження у справі досудовим слідством не вжито жодних заходів для розшуку обвинуваченого ОСОБА_3, подання про зміну запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту в частині порушення обвинуваченим покладених на нього зобов»язань є необґрунтованим та не підтвердженим матеріалами справи.

Слідчий подання підтримала суду пояснила, що обвинувачений порушив покладені на нього зобов»язання, за оперативними даними покинув Україну та виїхав в Росію, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, в міжнародний розшук не оголошений.

Прокурор Бобир Д.М. подання слідчого підтримав, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, так як місце його перебування невідоме, він знаходиться у розшуку.

Відповідно до ст. 138 КПК України, до обвинуваченого, який розшукується, можливо обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року, подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту розглядаються з обовязковою участю особи, відносно якої обирається відповідний вид запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, вислухавши слідчого, думку прокурора, враховуючи положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом, оцінивши те, що фактично після дворічного періоду поки дана кримінальна справа відносно обвинуваченого була закрита в зв»язку з недоведеністю його вини та скасовано запобіжний захід, що ставить під сумнів виникнення у ОСОБА_3 зобов»язань, встановлених законом, враховуючи положення ч.4 ст. 165-2 КПК України про можливість надання судом дозволу на затримання обвинуваченого, що перебуває на волі, враховуючи важкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_3, тривалість та якість попереднього слідства, відсутність в матеріалах справи відомостей про вжиття реальних заходів щодо розшуку та встановлення місця проживання (перебування) ОСОБА_3 з вересня 2011 року, суд вважає, що дане подання є передчасним, необгрунтованим, не підтвердженим матеріалами справи, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 138, 150, 155, 165-1, 165-2 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання про зміну запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту відносно ОСОБА_3 відмовити.

На постанову протягом трьох діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя ОСОБА_5