Справа № 523/1117/15-к
Провадження №1-кп/523/192/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2015 Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 ОСОБА_5

адвокатів захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження № 0003008 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глине Слободзейського району Республіки Молдови, громадянина Молдови, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 16.12.2013 року Біляївським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., (штраф сплачено 08.09.2014 року), в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Глине Слободзейського району Республіки Молдови, громадянина України, маючого неповну середню освіту, перебуваючого в цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31.07.2007 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 21.05.2009 року згідно постанови Пісчанського районного суду Вінницької області від 13.05.2009 року умовно достроково невідбутий строк 1 рік 11 місяців 25 днів, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України
В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у тому, що 03.07.2014 року приблизно о 15:00 годині ОСОБА_11 , знаходячись біля будинку № 15 по вул. Площа Молоді в м. Одесі, діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_12 та невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_13 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи кожен згідно розподіленим ролям впритул наблизились до потерпілої ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_11 , шляхом ривка зірвав з правої руки потерпілої ОСОБА_15 , золотий браслет плетінням «Бісмарк» вагою 8 грамів, вартістю 4000 грн., з кулоном вагою 0,82 грама у вигляді серця вартістю 287 грн., продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_11 , з правого плеча потерпілої ОСОБА_14 , зірвав жіночу сумочку чорного кольору із замшу вартістю 400 гривень, в якій знаходилось: картка «Банку Південний», на рахунку якої були грошові кошти у сумі 14 тисяч 658 гривень 70 копійок, та мобільний телефон марки «Самсунг Wave» білого кольору з рожевими візерунками з боку ІМЕЙ № НОМЕР_1 , вартістю 2000 грн., з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої, ключі від квартири, та висновок лікаря з призначенням лікування на ім`я ОСОБА_16 , в цей саме час невстановлена особа на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , стояли поряд та контролювали оточуючу обстановку, після чого закінчивши злочин втекли з місця скоєння злочину, та при спробі розпорядитись викраденим майном на свій розсуд, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , були затриманні за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, 93 а, біля ТРЦ «Сім`я», в результаті після скоєння вказаного злочину ОСОБА_12 , разом із ОСОБА_11 , встигли до затримання зняти із викраденої ними банківської карти потерпілої ОСОБА_14 , з банкоматів «Банку Південний» та «Приват Банку» грошові кошти у сумі 5 тисяч 249 гривень 50 копійок, таким чином своїми протиправними діями спричинили потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду в сумі 11936 грн. 50 коп., однак в результаті затримання у останніх було вилучено грошові кошти у сумі 4000 грн., зняті із банківської карти потерпілої, які не встигли витратити та золотий браслет, який також належить потерпілій ОСОБА_14 .
Л1В

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав фактично частково, у вчиненому щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно в літку 2014 року, в обідній час доби, він разом з ОСОБА_12 та ще одним знайомим на ім`я ОСОБА_13 , прізвища якого він не знає, відпочивали та споживали пиво. Після чого, вони пішли до парку, де побачивши раніше не знайому їм дівчину, яка гуляла з коляскою, він підійшов до неї та зірвав з вищевказаної дівчини сумку та золотий браслет, а в послідуючому втік. В цей час ОСОБА_12 та інший хлопець на ім`я ОСОБА_13 , які знаходилися на незначній відстані від нього також втекли. Але домовленості з ОСОБА_12 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_13 , на пограбування цієї дівчини між ними не було, проте, що в нього виник намір на скоєння злочину, він ані ОСОБА_12 , ані хлопцю на ім`я ОСОБА_13 , не казав. Через певний проміжок часу після скоєного він знову зустрівся з вищевказаними хлопцями, та зняли в Лузанівці гроші з карточки, що належала потерпілій. В послідуючому їх разом з ОСОБА_12 було затримано працівниками міліції, та вилучено гроші та викрадений ним браслет.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні свою провину визвав частково, та пояснив, що в літній період часу 2014 року, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 та ще одним хлопцем на ім`я ОСОБА_13 , гуляли та пили пиво. Після чого пішли до парку, де побачили раніше не знайому їм дівчину, яка гуляла з дитиною. В послідуючому, ОСОБА_11 , який йшов позаду від нього та ОСОБА_13 , зірвав із вище вказаної дівчини сумку та браслет, після чого вони стали тікати. Вказавши при цьому, що він не відразу зрозумів, що сталося, однак протиправних дій ОСОБА_11 він не зупиняв. В послідуючому вони з ОСОБА_11 та хлопцем на ім`я ОСОБА_13 знову зустрілися, оскільки йому потрібні були грошові кошти. Після чого вони поїхали до торгівельного центру, ОСОБА_11 дав йому банківську картку, яка була у викраденій сумці потерпілої, з якої він зняв грошові кошти, частину з яких вони розподілили між собою, а останню частину було вилучено працівниками міліції при їх затриманні.

потерпіла ОСОБА_14 , в судовому засіданні пояснила, що у 2014 року вона йшла гуляти до парку зі своєю маленькою дитиною, однак з кущів раптово вийшли три хлопці, які обігнали її, двоє з яких у вузькому проході пройшли, серед яких був ОСОБА_12 , а один із них, вказавши в судовому засіданні на обвинуваченого ОСОБА_11 , який йшов від тих хлопців позаду на відстані 3 4 метрів, зірвав з неї сумочку та золотий браслет, після чого вищевказані хлопці втекли, перші двоє побігли в одну сторону, а ОСОБА_17 в іншу, а вона стала бігти та кричати, щоб повернули їй її речі. ОСОБА_12 ніяких злочинних дій по відношенню до неї не скоював;

згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.07.2014 року, ОСОБА_14 просить прийняти заходи до трьох осіб, які 03.07.2014 року о 15 годині 00 хвилин на пл. Молоді, 15 в м. Одесі, біля школи інтернат, шляхом ривка відкрито заволоділи золотим браслетом з кулоном та сумкою, в якій знаходилась картка «Південного банку», мобільний телефон марки «Самсунг» (а.с.9 11 матеріалів кримінального провадження);

згідно заяви ОСОБА_11 , він добровільно видав працівникам міліції золотий браслет, якій він відкрито викрав у раніше не знайомої йому жінки 03.07.2014 року (а.с.44, 45 матеріалів кримінального провадження);

згідно заяви ОСОБА_12 , він добровільно видав працівникам міліції грошові кошти в сумі 4000 грн., які він зняв з карточки (а.с. 46 матеріалів кримінального провадження);

згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 03.07.2014 року, ОСОБА_14 впізнала особу під № 1 ОСОБА_11 , як особу якою було скоєно відносно неї кримінальне правопорушення (а.с. 63 66 матеріалів кримінального провадження);

згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 22.07.2014 року, потерпіла ОСОБА_14 серед пред`явлених їй для впізнання золотих ланцюжків вона впізнала золотий браслет, що був викрадений у неї 03.07.2014 року (а.с. 97 99 матеріалів кримінального провадження);

згідно протоколу огляду предмета від 22.07.2014 року, було проведено огляд браслету плетіння «Бісмарк» (а.с.100-101 матеріалів кримінального провадження);

згідно постанови про визнання предмета речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження, браслет плетіння «Бісмарк» із металу жовтого кольору визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження, та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_14 (а.с. 102 103 матеріалів кримінального провадження);

згідно протоколу огляду предмету від 22.07.2014 року, було проведено огляд грошових коштів (а.с. 104 105 матеріалів кримінального провадження);

згідно постанови про визнання предмета речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження, грошові кошти долучено як речові докази до матеріалів кримінального провадження, та передано на зберігання розписку потерпілій ОСОБА_14 (а.с. 106 107 матеріалів кримінального провадження);

Дослідивши надані суду доказі по матеріалам кримінального провадження в їх сукупності, приймаючи до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_12 який зазначав як при даному розгляді обвинувального акту, так и при минулому розгляді, вирок був скасований, що попередньої змови в скоєнні злочину між ними не було, оскільки, перебуваючи в парку саме ОСОБА_11 зірвав із дівчини, яка гуляла з дитиною, сумку та браслет, після чого вони стали втікати, однак протиправних дій ОСОБА_11 він не зупиняв, крім того, враховуючи показання допитаних в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_11 , який вказав, що домовленості з ОСОБА_12 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_13 , на пограбування цієї дівчини між ними не було, проте, що в нього виник намір на скоєння злочину, він ані ОСОБА_12 , ані хлопцю на ім`я ОСОБА_13 , не казав, злочин скоїв один, та потерпілої ОСОБА_14 , яка вказала, що того дня з кущів раптово вийшли саме троє хлопців, та обігнали її, двоє з яких у вузькому проході пройшли, серед яких був ОСОБА_12 , а один із них, вказавши в судовому засіданні на обвинуваченого ОСОБА_11 , зірвав з неї сумочку та золотий браслет, після чого вищевказані хлопці стали тікати, а вона стала бігти за ними та кричати, щоб повернули належне їй майно, та враховуючи, що у ОСОБА_12 не бажав спричинення шкоди потерпілій, за таких обставин суд приходить до висновку, що фактично ОСОБА_12 не було скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 2 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), скоєний за попередньою змовою групою осіб, повторно, оскільки у нього не було умислу на скоєння цього злочину, жоден із учасників судового розгляду прямо не вказує на нього, як на одного із учасників скоєння злочину, а саме відкритого викрадення майна потерпілої, та не має письмових доказів відносно винуватості ОСОБА_12 саме в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України. Крім того, суд критично відноситься до заяв ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 03.07.2014 року, в яких вони зізнаються в скоєному ними кримінальному правопорушенні (а.с.19, 21, 93 матеріалів кримінального провадження), та не приймає їх до уваги, оскільки вони спростовуються наданими показами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та потерпілої безпосередньо під час судового засідання.

Тому в суді було достовірно встановлено, що 03.07.2014 року приблизно о 15:00 годині ОСОБА_11 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, впритул наблизився до потерпілої ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_11 , шляхом ривка зірвав з правої руки потерпілої ОСОБА_15 , золотий браслет плетінням «Бісмарк» вагою 8 грамів, вартістю 4000 грн., з кулоном вагою 0,82 грама у вигляді серця вартістю 287 грн., продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_11 , з правого плеча потерпілої ОСОБА_14 , зірвав жіночу сумочку чорного кольору із замшу вартістю 400 гривень, в якій знаходилось: картка «Банку Південний», на рахунку якої були грошові кошти у сумі 14 тисяч 658 гривень 70 копійок, та мобільний телефон марки «Самсунг Wave» білого кольору з рожевими візерунками з боку ІМЕЙ № НОМЕР_1 , вартістю 2000 грн., з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої, ключі від квартири, та висновок лікаря з призначенням лікування на ім`я ОСОБА_16 , після чого закінчивши злочин зник з місця скоєння злочину, та при спробі розпорядитись викраденим майном на свій розсуд, ОСОБА_11 вже разом з ОСОБА_12 , були затриманні за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, 93 а, біля ТРЦ «Сім`я», в результаті після скоєння вказаного злочину ОСОБА_12 , разом із ОСОБА_11 , встигли до затримання зняти із викраденої ними банківської карти потерпілої ОСОБА_14 , з банкоматів «Банку Південний» та «Приват Банку» грошові кошти у сумі 5 тисяч 249 гривень 50 копійок, таким чином своїми протиправними діями спричинили потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду в сумі 11936 грн. 50 коп., однак в результаті затримання у останніх було вилучено грошові кошти у сумі 4000 грн., зняті із банківської карти потерпілої, які не встигли витратити та золотий ланцюжок, який також належить потерпілій ОСОБА_14 .
У зв`язку з чим, дії ОСОБА_12 , повинні бути кваліфіковані за ст. 198 КК України як заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання, та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Умисні дії ОСОБА_11 , повинні бути кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), скоєний повторно.

При цьому з обвинувального акту відносно ОСОБА_11 повинен бути видалений признак (грабіж), скоєний за попередньою змовою групою осіб, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час судового засідання.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особи обвинувачених, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд відносить рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 судом враховується і думка потерпілої ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні зазначила, що завдана їй обвинуваченими матеріальна шкода відшкодована, проте, в той же час просила задовольнити її позовні вимоги стосовно стягнення завданої їй моральної шкоди.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 у відповідності до ст.66 КК України судом приймається до уваги визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення і сприяння в його розкритті в судовому засіданні, однак в той же час судом враховується той факт, що обвинувачений в 2013 році притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і по сплину такого короткого проміжку часу знову скоїв умисний тяжкий злочин відносно жінки - годуючої матері, яка перебуває в декретній відпустці, що в денний час гуляла зі своєю малолітньою дитиною, що свідчить про його зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі, і встановленим законам держави, за таких обставин, давши оцінку всім обставинам матеріалів кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, приходить до висновку проте, що обвинуваченому ОСОБА_11 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 приймається до уваги, що обвинувачений проживає разом з матір`ю ОСОБА_18 , 1958 року народження, яка є пенсіонеркою, та батьком ОСОБА_12 , 1955 року народження, який хворіє сахарним діабетом ІІ типу, його позитивну характеристику за місцем проживання, однак в той же час судом враховується та обставина, що обвинувачений, будучи раніше судимою особою за аналогічний злочин проти власності, звільнившись з під варти лише 21.05.2009 року, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і по сплину такого короткого проміжку часу скоїв злочин, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку проте, що обвинуваченому ОСОБА_12 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

При вирішенні питання пов`язаного з відшкодуванням заподіяних потерпілій моральних збитків, судом враховується та обставина, що обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_14 визнав в повному об`ємі. Суд вважає цивільний позов про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином, заявлений потерпілою ОСОБА_14 на суму 16000 грн. є повністю доведеним і підлягаючим задоволенню, оскільки моральна шкода потерпілої виразилась в тому, що вона, являючись годуючою матір`ю малолітньої дитини, пережила відчуття страху та страждання як в момент скоєння обвинуваченим ОСОБА_11 відносно неї кримінального правопорушення, так і після цього, адже втратила здоровий сон, стала відчувати страх виходу на вулицю, з урахуванням того, що перебувала в декретній відпустці та здійснювала годування дитини груддю, внаслідок скоєння злочину пережила стрес, дитина стала хворіти, у зв`язку з чим була вимушена пройти обстеження лікарів. Крім того потерпіла отримала психологічний стрес внаслідок необхідності звернення до правоохоронних і судових органів, і згодом знову змушена переживати вищезазначені події.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч. 2 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_11 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 03.07.2014 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_11 залишити раніше обрану тримання під вартою.

ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_12 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 03.07.2014 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_12 залишити раніше обрану тримання під вартою.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_14 про відшкодування моральної шкоди на суму 16000 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 моральну шкоду в сумі 16000 грн.

Речові докази: браслет плетіння «Бісмарк», грошові кошти у сумі 4000 грн., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_14 (а.с.100 108 матеріалів кримінального провадження) вважати повернутими.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: