Провадження №1-кп/127/204/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за участю потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище Тиврівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, має двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, відомості про яке внесені 01 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005802,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2012 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі 2500 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09 серпня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.
Однак, не бажаючи виконувати рішення суду щодо виплати встановлених аліментів на утримання дітей, обвинувачений ОСОБА_4 почав злісно ухилятися від сплати аліментів, що виражалося у відмові надавати кошти чи інші матеріальні блага на утримання дітей, розвитком дітей не цікавився, матеріально не допомагав ОСОБА_5 , яка потребувала матеріальної допомоги по догляду за дітьми. Обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він має сплачувати аліменти на утримання дітей, свідомо не приймав ніяких мір в пошуках роботи та інших заробітків, щоб надати дітям матеріальні кошти для їх повноцінного життя та всебічного розвитку. Згідно з інформацією з Вінницького обласного центру зайнятості, обвинувачений ОСОБА_4 з приводу пошуку роботи не звертався, неодноразово попереджався Ленінським ВДВС Вінницького МУЮ про кримінальну відповідальність по ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів, однак продовжував ухилятися від виплати коштів на утримання дітей, в результаті чого станом на 31 серпня 2015 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 42500 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин встановлених судом, наведених вище, повністю визнав, суду пояснив, що він зобов"язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання трьох дітей, однак не сплачував, оскільки не мав коштів. На сьогоднішній день він частково сплатив потерпілій ОСОБА_5 заборгованість по аліментам на утримання дітей в сумі 600 гривень. Просить суд суворо його не карати, він працевлаштувався і найближчим часом погасить решту заборгованості.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2012 року ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей по 2500 гривень щомісячно, однак аліменти злісно не сплачував, матеріально не допомагав, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по аліментам станом на 31 серпня 2015 року в сумі 42500 гривень, з яких він сплатив їй 600 гривень.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі аналізу зібраних по справі доказів в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та добровільна часткова сплата грошових коштів в рахунок погашення заборгованості по аліментам.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді обмеження волі з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобовязати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: