Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора захисників засудженихОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 8 грудня 2015 року кримінальну справу за касаційними скаргами захисників ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 22 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від

21 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
встановила:
Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від

22 жовтня 2013 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше судимого вироком Луцького міського суду від 28 листопада 1997 року за статтею 86-1, частиною 1 статті 89, статтею 94, частинами 2, 3 статті 140, частиною 3 статті 142, частиною 1 статті 222 КК України 1960 року на 11 років позбавлення волі., 17 липня 2004 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 1 місяць 22 дні,

засуджено за:
- ч. 3 ст. 190 КК України на 6 років позбавлення волі;
- ч. 3 ст. 27, ча. 1 ст. 353 КК України на 2 роки обмеження волі;
- ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст.146 КК України на 3 роки обмеження волі;
- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 364 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених за сукупністю злочинів покарань ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 2 місяці з конфіскацією майна.
За частиною 1 статті 263 КК України ОСОБА_10 виправданий за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, такий, що судимості не мав,

засуджено за:
- ч. 3 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі;
- ч. 1 ст. 353 КК України на 2 роки обмеження волі;
- ч. 2 ст. 146 КК України на 3 роки обмеження волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_11 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі строком на 5 років.
Цим вироком також засуджені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 та ОСОБА_15 судові рішення щодо яких в касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2015 року вказаний вирок щодо ОСОБА_8 залишено без зміни. Цей же вирок відносно ОСОБА_7 змінено.
Перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 364 КК України в редакції від 07.04.2011 року на ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України в редакції від 21.02.2014 року і призначено йому покарання за даним законом - 3 роки обмеження волі.

За ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 27 - ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ст. 371 КК України залишені ОСОБА_7 призначені судом першої інстанції покарання.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Українишляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зазначеною ухвалою апеляційного суду змінено вирок щодо ОСОБА_15 .
В решті вирок суду залишено без змін.
Згідно з вироком ОСОБА_16 та ОСОБА_17 визнані винуватими та засуджені за вчинення злочинів за наступних обставин.
В останніх числах червня - на початку липня 2012 року, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, володіючи інформацією про збут наркотичних засобів ОСОБА_18 , ОСОБА_16 вступив у злочинну змову зі старшим дільничним інспектором міліції Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_19 , та засудженими ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , домовившись про інсценування затримання ОСОБА_24 під час збуту останнім ОСОБА_25 наркотичної речовини, представившись при цьому працівниками міліції, та шляхом обману і зловживання довірою заволоділи грошовими коштами ОСОБА_24 за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_16 , здійснюючи керівництво процесом підготовки до інсценування затримання ОСОБА_24 , розробив загальний план проведення закупівлі наркотичної речовини у останнього, обрав місце скоєння злочину, організував засуджених ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 у групу, розподіливши між ними ролі та функції, свідомо взявши на себе роль організатора та керівника групи, а ОСОБА_17 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 свідомо взяли на себе роль активних учасників скоєння злочину.
Зокрема, роль ОСОБА_35 , як організатора і керівника групи, полягала у координації дій всіх співучасників злочину, доставленні учасників групи до місця скоєння злочину, посередництві при передачі грошових коштів ОСОБА_36 від ОСОБА_24 , спонуканні останнього до передачі грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності, розподілі майна, здобутого злочинним шляхом між співучасниками злочину.
Роль ОСОБА_26 , як активного члена групи, полягала у підшуканні довіреної особи, яка б могла придбати наркотичну речовину у ОСОБА_24 , організації доставки членів групи до місця скоєння злочину, затриманні потерпілого під виглядом працівника міліції, спонуканні його до передачі грошових коштів ОСОБА_36 за посередництвом ОСОБА_35 за непритягнення до кримінальної відповідальності.
Виконавши дії організаційного характеру, керуючи підготовкою вчинення злочину, 2 липня 2012 року о 22 годині ОСОБА_16 привіз автомобілем марки «Шкода Супер Б» в район автозаправної станції «ОККО» у м. Нововолинську, по вул. Чехова, 2, ОСОБА_27 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , де зустрілися з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , повідомивши останнім свій злочинний план, що полягав у проведенні ОСОБА_21 закупки наркотичної речовини у ОСОБА_24 та затриманні останнього ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які повинні були представитись працівниками міліції та спонукати ОСОБА_37 передати ОСОБА_36 за посередництвом ОСОБА_35 грошові кошти за непритягнення ОСОБА_24 до кримінальної відповідальності.
О 22 годині 30 хвилин 2 липня 2012 року ОСОБА_16 , організовуючи підготовку до злочину, привіз ОСОБА_27 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 автомобілем «Шкода Супер Б» до заздалегідь обумовленого ним місця скоєння злочину - в район с. Грибовиця Іваничівського району Волинської області, поблизу шахти №5 м. Нововолинська. ОСОБА_28 та ОСОБА_26 на прохання останнього до вказаного місця завіз автомобілем марки «Фолькваген Кадді» ОСОБА_38 , який не був обізнаний про злочинні плани членів групи.
Прибувши о 23 годині до автодороги, що веде в напрямку шахти №5 м. Нововолинська в районі с. Грибовиця Іваничівського району, ОСОБА_16 на місці знову повідомив ОСОБА_11 , ОСОБА_36 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 та ОСОБА_25 про їхні ролі під час інсценування затримання ОСОБА_24 , надав загальні вказівки щодо обрання засідок по обидві сторони дороги, а також повідомив про необхідність спонукати потерпілого вирішувати питання про не притягнення до кримінальної відповідальності шляхом передачі грошових коштів саме через нього.
Оскільки злочинним планом ОСОБА_35 передбачалася та обставина, що саме він повинен був виступити посередником при передачі грошових коштів ОСОБА_41 діючому працівнику міліції ОСОБА_36 , так як був їхнім спільним знайомим, то він, ОСОБА_16 від`їхав з місця затримання у м.Володимир-Волинський, очікуючи дзвінка від потерпілого ОСОБА_42 .
Того ж дня, о 23 годині, діючи на виконання відомого усім злочинного плану ОСОБА_35 , поблизу с. Грибовиця Іваничівського району Волинської області, в районі адміністративного приміщення шахти №5 м. Нововолинська, ОСОБА_31 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_21 та ОСОБА_43 , здійснили фізичне захоплення та інсценували затримання ОСОБА_28 та потерпілого ОСОБА_24 при збуті останнім речовини, схожої на марихуану ОСОБА_44 .
Одразу після цього, ОСОБА_31 , діючи у злочинній змові з ОСОБА_43 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_21 поблизу шахти № 5 м. Нововолинська, та продовжуючи злочинні дії в районі ДОСАФу м. Нововолинська, пред`явив потерпілому ОСОБА_45 службове посвідчення працівника міліції, повідомивши, що його затримано за збут особливо небезпечної наркотичної речовини - марихуани, чим ввів потерпілого в оману, оскільки повноважень затримувати і документувати діяльність останнього на той момент не мав, а ОСОБА_34 , ОСОБА_17 та ОСОБА_33 узагалі не були працівниками міліції. Після чого, затримали ОСОБА_37 та помістили в автомобіль, яким користувався останній.
Створивши у свідомості потерпілого ОСОБА_24 уявлення про законність затримання, достатність підстав для порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_24 та ОСОБА_28 за збут особливо небезпечного наркотичного засобу, зловживаючи довірливими відносинами, які склалися між останніми внаслідок тривалого знайомства, перебуваючи в районі с. Грибовиця Іваничівського району, ОСОБА_31 запропонував потерпілому вирішити питання щодо не притягнення його та ОСОБА_28 до кримінальної відповідальності за умови передачі йому через ОСОБА_35 , який був їхнім спільним знайомим, грошових коштів у сумі 20 тисяч доларів США.
Реально сприймаючи ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 як працівників міліції, що діють у межах законних повноважень, потерпілий ОСОБА_46 погодився на вищевказану злочинну пропозицію ОСОБА_27 і погодився передати частину грошових коштів у сумі еквівалентній 10 тисячам доларів США через ОСОБА_35 , якого попросив приїхати у район ДОСАФу м. Нововолинська, попередньо зателефонувавши останньому.
Діючи з корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_16 приїхав на обумовлене місце, де діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , підтвердив перед потерпілим ОСОБА_41 факт затримання останнього працівниками міліції, чим свідомо ввів потерпілого в оману, усвідомлюючи, що це не відповідає дійсності, а також повідомив ОСОБА_47 про необхідність передачі грошових коштів у сумі 20 тисяч доларів США за позитивне вирішення питання про не притягнення його та ОСОБА_28 до кримінальної відповідальності.
Погодившись на злочинну пропозицію, 3 липня 2012 року о 2 годині прибули у супроводі ОСОБА_35 , ОСОБА_29 та ОСОБА_27 до місця свого проживання - в будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_46 , що весь час утримувався всупереч його волі, будучи введеним в оману та довіряючи ОСОБА_9 у зв`язку з тривалим знайомством, в приміщенні кухні житлового будинку передав йому грошові кошти в сумі 2 тисячі євро, 1500 доларів США та 48 тисяч гривен, що в еквіваленті становить 10 тисяч доларів США і згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним Банком України, склало суму в розмірі 80105 грн., а також золотий ланцюжок вагою 99,5 г., золотий хрестик вагою 22,5 г. вартістю 25 292 грн.
3 липня 2012 року о 3 годині, доводячи свій злочинний умисел до завершення, отримавши можливість вільно розпорядитися отриманим злочинним шляхом майном, ОСОБА_16 , діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, прибув до місця проживання ОСОБА_26 в квартиру АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні розподілив, отримані шляхом обману у потерпілого ОСОБА_24 грошові кошти в сумі еквівалентній 10 тисяч доларів США, між собою та ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 у рівних частинах, еквівалентних сумі 1600 доларів США, кожному, а золотим ланцюжком з хрестиком розпорядився без відома інших співучасників, шляхом здачі в ломбард по вул. Ковельській у м. Володимир-Волинську у першій декаді липня 2012 року, за що отримав 22650 грн.
Крім того, ОСОБА_16 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння рештою грошових коштів із раніше обумовленої суми 20 тисяч доларів США, які повинен був передати ОСОБА_46 за не притягнення його до кримінальної відповідальності за збут 2 липня 2012 речовини, схожої на марихуану, діючи умисно, з метою протиправного збагачення, з корисливим мотивом, отримав у першій декаді липня 2012 року від ОСОБА_24 неподалік мосту через річку Західний Буг поблизу села Литовеж Іваничівського району, грошові кошти в сумі 1 тисяча доларів США, 400 євро і 3700 гривен, що з урахуванням офіційного курсу валют, встановленого Національним Банком України, становило загальну суму 15939 грн.
При цьому, ОСОБА_16 , використовуючи довірливі відносини з потерпілим, що склались внаслідок тривалого знайомства, а також діючи шляхом обману, повідомив йому неправдиву інформацію про необхідність передачі вказаних грошових коштів працівнику міліції ОСОБА_36 в рахунок решти суми з 20 тисяч доларів США, за не притягнення ОСОБА_24 до кримінальної відповідальності, що не відповідало дійсності, оскільки наміру передавати вказані грошові кошти ОСОБА_36 ОСОБА_16 не мав і витратив їх на власні потреби.
Також, продовжуючи злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_24 за позитивне вирішення питань про не притягнення його до кримінальної відповідальності, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_16 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_20 вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_42 .
З цією метою, у другій декаді липня 2012 року, ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_43 , повідомив адвокату ОСОБА_48 , який не був обізнаний про їхні злочинні наміри щодо необхідності надання правової допомоги ОСОБА_25 , який нібито був затриманий працівниками міліції 2 липня 2012 року під час збуту речовини, схожої на марихуану, потерпілим ОСОБА_41 , вказавши при цьому на потребу передати службовим особам органів внутрішніх справ грошові кошти в сумі 6 тисяч доларів США за неповідомлення ОСОБА_21 відомостей, що могли б викривати ОСОБА_37 у збуті речовини, схожої на марихуану та звільненні його з під варти.
У подальшому, ОСОБА_49 , довіряючи ОСОБА_11 і не будучи обізнаним про його з ОСОБА_43 злочинні наміри, у присутності ОСОБА_35 повідомив ОСОБА_37 під час зустрічі, що відбулась у денну пору доби у другій декаді липня 2012 року поблизу пожежної частини м. Нововолинська, інформацію, що стала йому відома від ОСОБА_26 , а саме, що ОСОБА_32 затриманий працівниками міліції за придбання у ОСОБА_24 речовини, схожої на марихуану, і за звільнення його з під варти та ненадання показань, які б викривали останнього у скоєнні злочину, йому потрібно передати грошові кошти в сумі 6 тисяч доларів США.
При цьому, ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_50 , зловживаючи довірливими відносинами, що склалися між ним та потерпілим ОСОБА_41 внаслідок тривалого знайомства, шляхом замовчування відомостей про те, що 2 липня 2012 року затримання останнього було інсценоване, а ОСОБА_51 фактично не затримувався працівниками міліції, ввів потерпілого в оману та повідомив про необхідність передати адвокату ОСОБА_48 грошові кошти в сумі 6 тисяч доларів США за звільнення ОСОБА_28 з-під варти і не притягнення останнього та ОСОБА_24 до кримінальної відповідальності, чим викликав у потерпілого стійке переконання у необхідності передачі грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності.
Довіряючи ОСОБА_9 , перебуваючи під впливом обману, потерпілий ОСОБА_46 у другій декаді липня 2012 року, передав адвокату ОСОБА_48 в приміщенні офісу останнього, що розташований по вул. Святого Володимира, 3, к.45, в м. Нововолинськ шість тисяч доларів США, які йому попередньо надав у борг ОСОБА_17 , за вирішення питання про звільнення ОСОБА_28 з-під варти та не порушення щодо нього з ОСОБА_41 кримінальної справи.
Отримані грошові кошти ОСОБА_17 у другій декаді липня 2012 року у невстановленому досудовим слідством місці у рівних частинах по 2 тисячі доларів США поділив собі, ОСОБА_9 та адвокату ОСОБА_48 , який не був обізнаний про злочинні наміри останніх.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, у другій декаді липня 2012 року, ОСОБА_16 , отримавши від ОСОБА_26 диктофон з аудіозаписом розмови адвоката ОСОБА_52 з потерпілим ОСОБА_41 , в ході якої останній розповідав про збут речовини, схожої на марихуану, ОСОБА_25 , а також про передачу через нього працівникам міліції грошових коштів у сумі 15 тисяч доларів США за непритягнення до кримінальної відповідальності, вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_24 шляхом обману за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_53 .
Реалізовуючи злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_31 за попередньою змовою групою осіб наприкінці липня 2012 року неподалік меморіалу «Плачуча матір» у м. Володимир-Волинський, ОСОБА_16 організував зустріч потерпілого ОСОБА_24 та ОСОБА_27 , в ході якої останній пред`явив для прослуховування ОСОБА_54 аудіозапис вищевказаної розмови, що зберігалась на диктофоні, та, діючи шляхом обману, зловживаючи довірливими відносинами, що склалися між ним та ОСОБА_41 внаслідок тривалого знайомства, повідомив, що вказаний аудіозапис викриває його у збуті наркотичної речовини і може бути підставою для порушення щодо нього кримінальної справи і подальшого позбавлення волі у зв`язку із відбуванням на той час ОСОБА_41 покарання з випробуванням. Своїми діями ОСОБА_31 всупереч наданих йому повноважень ввів потерпілого в оману, оскільки не мав повноважень документувати, проводити перевірку та порушувати кримінальну справу за фактом збуту ОСОБА_41 речовини, схожої на марихуану.
Після цього, ОСОБА_31 запропонував потерпілому передати йому через ОСОБА_35 грошові кошти в сумі 4 тисячі доларів США за вирішення питання про не притягнення ОСОБА_24 до кримінальної відповідальності.
Потерпілий ОСОБА_46 , з метою отримання поради щодо подальших дій в даній ситуації, звернувся до ОСОБА_55 .. Останній, достовірно знаючи, що в дійсності затримання ОСОБА_24 було інсценованим і проводилось не працівниками міліції, шляхом приховування достовірних даних, повідомив останньому про необхідність передачі ОСОБА_36 4 тисячі доларів США за не притягнення до кримінальної відповідальності, чим увів потерпілого в оману.
Сприймаючи повідомлення ОСОБА_27 як дійсні, перебуваючи під впливом обману і страхом притягнення до кримінальної відповідальності, в другій декаді липня 2012 року потерпілий передав ОСОБА_9 у м. Володимир-Волинський через його брата ОСОБА_56 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_35 , грошові кошти в сумі 4 тисячі доларів США для подальшої їх передачі ОСОБА_36 за не притягнення ОСОБА_24 до кримінальної відповідальності за збут речовини, схожої на марихуану.
Наприкінці липня 2012 року у м. Володимир-Волинський, ОСОБА_16 розпорядився отриманими грошовими коштами, шляхом передачі по одній тисячі доларів США ОСОБА_36 та ОСОБА_11 , а іншу частину в сумі 2 тисячі доларів США витратив на власні потреби.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення та заволодіння майном ОСОБА_24 , ОСОБА_16 з ОСОБА_21 у серпні 2012 року вступили у змову, відповідно до якої, перебуваючи неподалік приміщення школи № 3 м. Нововолинська, ОСОБА_32 повідомив ОСОБА_37 шляхом обману, завідомо неправдиву інформацію про позику у ОСОБА_57 (на прізвисько « ОСОБА_58 ») та негайну потребу повернення останньому грошових коштів у сумі 5 тисяч доларів США що нібито використані на вирішення питання про його звільнення з - під варти після затримання 2 липня 2012 року за придбання у ОСОБА_24 речовини, схожої на марихуану.
Після цього, потерпілий ОСОБА_46 звернувся до ОСОБА_35 з метою отримання поради, як діяти у цій ситуації. Останній, достовірно знаючи, що ОСОБА_32 під час придбання речовини, схожої на наркотичний засіб, у Бакики А. 2 липня 2012 року, в дійсності працівниками міліції не затримувався і під вартою не утримувався, шляхом приховування достовірних даних, повідомив ОСОБА_54 про необхідність передачі автомобіля «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 , в рахунок боргу у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_24 грошових коштів у сумі 5 тисяч доларів США.

У подальшому, ОСОБА_16 , діючи з метою оформлення права власності на автомобіль «Мазда 6», вартістю 13 тисяч доларів США, що згідно офіційного курсу валют, установленого Національним банком України, складало 103870 грн., який перебував у користуванні ОСОБА_24 , 10 вересня 2012 року організував видачу ним у м. Нововолинську довіреності на ім`я ОСОБА_26 та заволодів без відома останнього зазначеним транспортним засобом, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на вказану суму.
За змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_6 вказує що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 353 КК України належним чином не сформульоване, також посилається на те, що вироком помилково встановлено факт заволодіння ОСОБА_8 автомобілем, що вплинуло на правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 190 КК України, Крім того, вказує що участь ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 146 КК України не доведена. Разом з тим, просить змінити судові рішення та застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону, порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 та направлення справи на новий судовий розгляд. Зазначає, що апеляційний суд не врахував вказівок суду, який розглядав справу у касаційному порядку. Вказує на те, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_59 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК КК України судом не сформоване належним чином. Зазначає, що ОСОБА_60 не приймав участі у фізичному захопленні та інсценуванні затримання потерпілого Бакики. Також посилається на те, що судом невірно визначено розмір завданої потерпілому ОСОБА_18 шкоди що вплинуло на правильність кваліфікації дійОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190 КК України. Крім того, посилається на те, що суд незаконно засудив ОСОБА_61 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст.146 КК та ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК.
Заслухавши суддю доповідача по справі, пояснення захисників та засуджених, які підтримали доводи касаційних скарг, пояснення прокурора, який просив касаційні скарги залишити без задоволення, а судові рішення без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 377 КПК України.

Відповідно до статей 362 і 365 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити усі доводи апеляцій, у тому числі, якщо для того є підстави, і шляхом проведення судового слідства. Усі доводи, що містяться в апеляціях, мають бути ретельно вивчені, проаналізовані з урахуванням наявних у справі та додатково поданих матеріалів з тим, щоб жодний довід не залишився нерозглянутим.

Згідно зі ст. 377 КПК України у своїй ухвалі суд апеляційної інстанції зобов`язаний навести докладні мотиви прийнятого рішення і, якщо апеляція залишається без задоволення, зазначити підстави, через які її визнано необґрунтованою, а доводи апелянта безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, на вирок Нововолинського міського суду від 22 жовтня 2013 року захисниками ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , засудженими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були подані апеляції, в яких, посилаючись на матеріали справи докладно обґрунтовано незаконність вироку у зв`язку з невідповідністю викладених у ньому висновків фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, в тому числі права на захист.

Апеляційний суд, хоча й розписав в ухвалі зміст апеляцій, проте, залишаючи апеляцію ОСОБА_64 без задоволення, та частково задовольнивши апеляції ОСОБА_65 ,ОСОБА_63 , засудженого ОСОБА_7 ,належним чином вказаних доводів не перевірив та в ухвалі не проаналізував і не навів переконливих аргументів на спростування їх доводів та не зазначив підстав, через які апеляцію ОСОБА_8 визнав необґрунтованою, а інші апеляції частково обґрунтованими, а лише навів неповний перелік доказів, якими обґрунтовано вирок, не проаналізувавши і не співставивши їх як між собою так і з наявними доказами у справі, хоча це має істотне значення для вирішення питання про доведеність вини, правильність кваліфікації дій засуджених та відповідності призначеного кожному із них покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та їх особам. Суд апеляційної інстанції також не зробив жодного висновку щодо наведених у скаргах порушень кримінально-процесуального кодексу.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постановлена з істотним порушенням КПК України, а тому, відповідно до ст.398 цього кодексу, вона підлягає скасуванню у цій частині, а кримінальна справа направленню на новий апеляційний розгляд.

Під час нового апеляційного розгляду апеляційному суду належить перевірити усі доводи зазначених вище апеляцій, ретельно дослідити зібрані у справі докази й дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку, ухваливши у разі необхідності рішення про проведення судового слідства, а також перевірити інші доводи, викладені в тому числі і у касаційних скаргах захисників, та з урахуванням усіх обставин справи ухвалити одне з рішень, передбачених ст.366 КПК і викласти його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Керуючись п.п. 11, 15 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та ст.ст. 394 396 КПК України 1960 року, колегія суддів

ухвалила :

Касаційні скарги захисників ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від

21 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати і справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді :

ОСОБА_66 ОСОБА_67