Справа № 461/312/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/53/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 січня 2015 року,
встановила:
цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з зобов`язанням не залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 з 22 по 09 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 за першою вимогою; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Визначено також строк дії ухвали до 14 березня 2015 року.

ОСОБА_8 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 грудня 2012 року за №0000220).

В апеляційній скарзі старший прокурор прокуратури Львівської області ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Зазначає, що 10 лютого 2014 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова винесено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_8 , 14 січня 2015 року ОСОБА_8 затримано і цього ж дня вручено повідомлення про підозру від 28 січня 2014 року.

Наголошує, що допитаний як підозрюваний ОСОБА_8 відмовився давати показання, скориставшись при цьому положеннями ст. 63 Конституції України.

Звертає увагу, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: заявою НГВУ "Бориславнафтогаз" ПАТ "Укрнафта" від 25 квітня 2012 року, рапортом старшого оперативно-уповноваженого УДСБЕЗ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_10 , протоколами огляду місця події від 25квітня 2012 року; протоколом обшуку на ТзОВ "Карпат Еко" від 26 квітня 2012 року; показами свідка ОСОБА_11 , показами свідка ОСОБА_12 , показами свідка ОСОБА_13 , протоколом очної ставки між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , протоколом очної ставки між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , протоколом очної ставки між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , протоколом відтворення обстановки та обставин події від 25 квітня 2012 року за участю підозрюваного ОСОБА_14 , протоколами пред`явлення фотознімків для впізнання від 26 квітня 2012 року за участю підозрюваного ОСОБА_15 , протоколом огляду місця події від 03 травня 2012 року, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 02 травня 2012 року з участю підозрюваного ОСОБА_16 , протоколом відтворення обстановки та обставин події від 02 травня 2012 року з участю підозрюваного ОСОБА_17 , протоколом огляду речових доказів від 04 травня 2012 року, висновком криміналістичної експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів № 1562 від 28 квітня 2012 року, показами свідка ОСОБА_18 , протоколом очної ставки між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , листом НГВУ "Бориславнафтогаз" ПАТ "Укрнафта" №013-80 від 18 травня 2012 року, листом НГВУ "Бориславнафтогаз" ПАТ "Укрнафта" №013-97 від 12 червня 2012 року, актом №20-38/021 від 04 липня 2012 року ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності НГВУ "Бориславнафтогаз" ПАТ "Укрнафта", довідкою № 20-38-01/097 від 04 липня 2012 року про наслідки зустрічної звірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ТзОВ "Карпат-Еко" з НГВУ "Бориславнафтогаз" ПАТ "Укрнафта", протоколами очних ставок між ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 з однієї сторони та ОСОБА_20 з другої сторони, протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_19 , протоколом пред`явлення обвинуваченому ОСОБА_19 фото ОСОБА_21 , протоколами результатів проведення УДСБЕЗ ГУМВС України у Львівській області оперативно-технічних заходів, протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , протоколами допитів свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , протоколами пред`явлення фотознімків для впізнання за участю ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_26 , протоколом допиту ОСОБА_27 і іншими зібраними у справі доказами.

Крім цього апелянт зазначає, що враховуючу особу підозрюваного та вчинений ним злочин, досудове слідство прийшло до переконання в наявності, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків невиконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вважає, що вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років без альтернативи застосування більш м`якого покарання, що стимулюватиме підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім цього, ОСОБА_8 працездатний, не похилого віку, не хворіє тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі, одружений, несудимий, неповнолітня дитина, яка мешкає з ним, його дружиною та близькими родичами, може знаходитись під доглядом останніх. Характер та обставини вчинених ним правопорушень характеризують ОСОБА_8 , як особу, що не має достатніх моральних цінностей, здатну до фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

Акцентує, що ОСОБА_8 було оголошено в розшук, оскільки останній переховувався від органів досудового розслідування, що робить недоцільним застосування такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, особисту поруку та домашній арешт.

Окрім цього вважає, що розмір застави повинен бути не меншим трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.

Робить акцент, що про можливість ОСОБА_8 ухилитися від слідства свідчить той факт, що інший підозрюваний у вказаній справі ОСОБА_21 , що є співорганізатором, на даний час переховується від слідства та оголошений у розшук. Також, ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може виробити єдину з іншими співучасниками лінію ухилення від кримінальної відповідальності, чим буде протидіяти досудовому розслідуванню, а також впливати на свідків чи іншим шляхом перешкоджати досягненню мети кримінального провадження.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави 365 400 грн.

Заслухавши-суддю доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та виступ захисника ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу та просять ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, запобіжні заходи застосовуються лише до осіб, які мають процесуальний статус підозрюваних, обвинувачуваних у кримінальному провадженні.

14 січня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, і цього ж дня слідчий СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею в ході розгляду клопотання слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 , не здобуто належних доказів на підтвердження всіх підстав, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, для застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень ч.3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 , оскільки останнім не було подано доказів на підтвердження ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а прокурор в судовому засіданні не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 січня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4