В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
«16» жовтня 2015 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова обвинувальний акт від 24.09.2015р. у кримінальному провадженні №0004194 від 08.09.2015р., за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, має середню освіту, розлучений, дітей не має, не працює, інвалідності не має, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

?05.06.1990р. Ленінським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців із застосуванням ст.46-1 КК України відстрочення виконання вироку на 2 роки,

?01.12.1992р. Ленінським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, додаткове покарання конфіскація майна (звільнений 16.12.1994р. із Жовтневої ВК №17 Харківської області по відбуттю строку покарання),

?21.12.1995р. Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.229-1 КК України до позбавлення волі строком на 6 років, додаткове покарання конфіскація майна (звільнений 08.08.2001р. із Олексіївської ВК Харківської області №25 по відбуттю строку покарання),

?03.11.2003р. Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 3 місяці (звільнений 18.11.2004р. із Олексіївської виправної колонії №25 по відбуттю строку покарання),

?16.10.2006р. Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 3 роки,

?10.11.2009р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців (звільнений 07.03.2009р.із Олексійївської ВК Харківської області №25 по відбуттю строку покарання),

?06.03.2015р. Дзержинський районним судом м.Харкова за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 3 роки.,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
06.09.2015 року біля 02-00 години, ОСОБА_4 , 1968 року народження, перебував біля ресторану «Боно», який розташований по вул.Деревянко 7-А в м.Харкові та належить ФО-П ОСОБА_6 , де побачив залишену без догляду на літньому майданчику даного ресторану металеву підставку для столу, вартістю 1269,10 гривень, після чого в нього виник умисел, направлений на її таємне викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 зайшов на територію літнього майданчика ресторану «Боно» та, діючи повторно, з корисливих мотивів, попередньо впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх не спостерігає та не зможе завадити, схопив зазначену підставку та намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак довести свої злочинні дії до кінця він не зміг з обставин, які не залежать від його волі, оскільки вони були помічені та припинені охоронцем КП «ХСС» ДП «ХСО» ОСОБА_7 . Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №9088 вартість металевої підставки для столу складає 1269,10 гривень. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 міг спричинити ФО-П ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1296 гривень.

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 06.09.2015 року, о 02-00 годині, коли знаходився біля ресторану «Боно», який розташований по вул.Деревянко 7-А в м.Харкові, реалізував свій злочинний намір та таємно викрав з території літнього майданчика ресторану «Боно» металеву підставку для столу, але коли намагався зникнути з місця вчинення злочину його помітив та зупинив охоронець. Об`єм викраденого визнає, у вчиненому щиро кається, просить суд суворо її не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та на підставі викладено вважає повністю доведеною його винність, так як він скоїв:

- закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України - є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, скоїв новий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має середню освіту, розлучений, дітей не має, не працює, інвалідності не має, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочину, так як відповідно до вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.03.2015р. ОСОБА_4 має судимість за скоєння умисного злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яка не знята та не погашена, у зв`язку з чим, з урахуванням вчиненого ОСОБА_4 нового злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, у даному випадку має місце загальний рецидив злочинів.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд також враховує роз`яснення, що надані у частині сьомій пункту 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. №7 «Про практику призначення покарання», згідно яких у разі, коли особа, яка була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням (статті 75,104 КК України) або була умовно-достроково звільнена від відбуття покарання, вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вирок призначено більш м`які види покарання.

Аналізуючи всі докази, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, враховуючи його відношення до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України, та обрати вид покарання позбавлення волі.

Крім того, так як ОСОБА_4 скоїв новий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.03.2015р., то суд призначає йому остаточне покарання за правилами ст.71 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Також слід зазначити, що відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_8 від 24.09.2015р. обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 09-00 години 22.11.2015р. із визначенням застави в сумі 25 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.: 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.03.2015р. визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 24.09.2015р. - з часу фактичного затримання, зарахувавши до строку відбуття покарання термін попереднього ув`язнення, згідно ч.5 ст.72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на корить держави процесуальні витрати по справі - вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи №9088 від 22.09.2015р. в розмірі 615 (шістсот п`ятнадцяти) гривень 00 копійок.
Речовий доказ по справі: металева підставка для столу, яка передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 (розписка з матеріалах справи) вважати повернутим за належністю.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Харківському СІЗО №27 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий: суддя ОСОБА_1