УХВАЛА
Справа № 564/2852/14-к

12 грудня 2014 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Костопільського РВ УМВС України ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-
ВСТАНОВИВ:
08 грудня 2014 року до Костопільського районного суду надійшла скарга ОСОБА_4 в інтересах Войчех Галка, ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Костопільського РВ УМВС України ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000661.
В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з підстав зазначених в ній і просив її задовольнити та зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_8 вилучений під час огляд місця події 08.10.2014 року транспортний засіб марки Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги з тих підстав, що автомобіль був затриманий в зв`язку з тим, що 08.10.2014 року неподалік від с. Корчів`я Костопільсокгго району Рівненської області, було виявлено транспортний засіб марки Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , при його огляді було виявлено плями бурого кольору зовні схожі на кров. В подальшому висновком судової експертизи було підтверджено, що це плями крові тварини. За даним фактом внесено відомості до РДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 248 КК України. 20 жовтня 2014 року ним було винесено постанову про визнання вказаного автомобіля речовим доказом у кримінальному провадженні.
Прокурор також заперечує проти задоволення скарги, підтримавши думку слідчого.
Суд, заслухавши доводи скаржника, заперечення слідчого, прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені в процесі огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
У відповідності до ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Як встановлено в ході розгляду скарги транспортний засіб марки Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був вилучений в порядку надання слідчим суддею тимчасового доступу до нього.
Таким чином посилання скаржника на незаконність дій слідчого СВ Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в строк передбачений законодавство на підставі вимог ст. 169 КПК України є безпідставними.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000661, внесеного до ЄРДР 08.10.2014 року за ч. 1 ст. 248 КК України, 08.10.2014 року під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні неподалік від с. Корчів`я Костопільсокгго району Рівненської області, при проведенні огляду місця події, у лісовому масиві виявлено транспортний засіб марки Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зазначений транспортний засіб вилучено з місця події та доставлено до Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що транспортний засіб марки Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 був ввезений на митну територію України 15.09.2014 року громадянином Республіки Польща ОСОБА_9 .
Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_6 , відповідно довіреності від 06.11.2014 року, уповноважений ОСОБА_9 розпоряджатися вказаним вище транспортним засобом.
Однак, скаржником не надано жодного документального доказу, який би підтверджував, що власником автомобіля марки Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 є громадянин Республіки Польща ОСОБА_5 .
Крім того, слідчим суддею встановлено, що скаржник адвокат ОСОБА_4 не має документального підтвердження повноважень на представлення інтересів ОСОБА_10 в судах.
Згідно ст. 304 КПК України, скарга повинна містити відомості про особу скаржника із зазначеням його процесуального положення в кримінальному провадженні. Однак адвокатом ОСОБА_4 не зазначено, який його процесуальний статус в кримінальному провадженні №0000661 та статус його довірителя ОСОБА_6 .
27.11.2014 року адвокатом ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги з ОСОБА_6 , який як встановлено не є власником автомобіля марки Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а тому посилання скаржника на те, що порушені права як власника автомобіля - в даному випадку є необґрунтованими.
Водночас, повернення вказаного автомобіля громадянину ОСОБА_6 також буде прямим порушенням права власника автомобіля Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Крім того, слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 20.10.2014 року автомобіль Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000661, на підставі того, що під час огляду вказаного транспортного засобу було виявлено, на задньому бампері плями бурого кольору зовні схожі на кров. Вказана постанова ніким не оскаржена і є дійсною.
З висновку експерта 265 від 25.11.2014 року встановлено, що виявлені 08.10.2014 року на автомобіль марки Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 плями бурого кольору є кров`ю.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, автомобіль Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 є таким речовим доказом, який містить сліди вчиненого кримінального правопорушення.
За вказаних обставин, повернення автомобіля як речового доказу ОСОБА_6 неможливо без шкоди для кримінального провадження, так як це може призвести до втрати речового доказу, оскільки даний автомобіль був об`єктом кримінально протиправних дій, він містить сліди вчиненого кримінального правопорушення, і стосовно вказаного автомобіля необхідно провести ряд слідчих дій, тощо.
Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речового доказу може бути вирішене під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Враховуючи викладене, скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна - не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 303-307 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Костопільського РВ УМВС України ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1