Справа № 592/1904/15-к
Провадження № 1-кп/592/192/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2015 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі-головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шостка Сумської області, українки, громадянки України, не працюючої, зареєстрована та фактично мешкає АДРЕСА_1 ,

в діях якої містяться ознаки кримінальних правопорушень передбачених ст. 302 ч.2, 302 ч.3, 303 ч.3 КК України, -

Встановив:
Слідчий за погодженням з прокурором вніс до суду клопотання про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в зв`язку з вчиненням нею в стані неосудності дій, які містять ознаки кримінального правопорушення.

В точно невстановлений під час досудового слідства день березня 2014 року познайомившись через соціальну мережу Інтернет «В контакте» з ОСОБА_13 при листуванні та при особистій зустрічі шляхом опису умов праці у якості повії, а саме приваблюючи великим розміром заробітку за надання сексуальних послуг на території м. Суми, вільним графіком роботи, вільним вибором клієнтів та забезпеченням від відомостями про місця для заняття проституцією, а також своїми можливостями сприяти такій поведінці ОСОБА_14 побудила бажання у неповнолітньої ОСОБА_13 займатися проституцією та досягнула згоди останньої на надання сексуальних послуг за грошову винагороду.
У невстановлений день травня 2014 року ОСОБА_8 виступила посередником при здійсненні розпусних дій, що виразились в підшуканні учасників таких дій, організації зустрічі таких осіб, а саме шляхом особистої зустрічі за адресою АДРЕСА_2 звела неповнолітню ОСОБА_13 для розпусних дій із ОСОБА_15 , якому остання за вказаною вище адресою надала послуги сексуального характеру за грошову винагороду та отримала за вказані дії 100 грн.

В травні 2014 року ОСОБА_8 виступила посередником при здійсненні розпусних дій, а саме - підшуканні учасників для розпусних дій, організації зустрічі таких осіб та їх знайомств, а саме - по телефону звела ОСОБА_11 для розпусних дій із ОСОБА_16 , якому ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_3 надала послуги сексуального характеру за грошову винагороду, за що ОСОБА_14 отримала грошові кошти в сумі 50 грн.

25.06.2015 близько 15 годині ОСОБА_8 виступила посередником при здійсненні розпусних дій, а саме - підшуканні учасників для розпусних дій, організації зустрічі таких осіб та їх знайомств, а саме по телефону звела ОСОБА_12 для розпусних дій із ОСОБА_17 , якому ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_4 надала послуги сексуального характеру за грошову винагороду, за що ОСОБА_14 отримала грошові кошти в сумі 50 грн.
Близько 13 години 25.06.2014 року ОСОБА_18 виступила посередником при здійсненні розпусних дій, а саме підшуканні учасників для розпусних дій, організації зустрічі таких осіб та їх знайомств, а саме шляхом особистої зустрічі звела неповнолітню ОСОБА_6 для розпусних дій з ОСОБА_19 , якому остання за грошову винагороду о 13 годині 25.06.2014 року в квартирі за адресою АДРЕСА_5 надала послуги сексуального характеру
В судовому засіданні прокурори, що приймали участь в судових засіданнях, клопотання підтримали у повному обсязі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та її законний представник вважали, що в діях ОСОБА_8 відсутні ознаки кримінальних правопорушень і дії, зазначені в клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, вона не вчиняла. Вважали, що під час досудового слідства були допущені суттєві порушення вимог процесуального законодавства, що виключають розгляд клопотання, а саме - зі змістом клопотання не була ознайомлена ОСОБА_8 , в деяких процесуальних документах її ім`я зазначається як ОСОБА_20 , в той час як за паспортом вона є ОСОБА_21 , не всі епізоди можливих дій, які містять ознаки кримінального правопорушення, були внесені до ЄРДР.

Сукупність зібраних під час досудового слідства та перевірених під час судового засідання доказів свідчить, що в діях ОСОБА_8 дійсно містяться ознаки суспільно небезпечних діянь, передбачених ст. 302 ч.2, 302 ч.3, 303 ч.3 КК України, вчинених в стані неосудності.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, мешкає зі своєю матір`ю, познайомилася з ОСОБА_18 через листування в Інтернеті в соціальній мережі «В контакте» на початку березня 2014 року, а потім перейшли на спілкування телефоном та особисті зустрічі. Анунова знала, що на той час їй, тобто ОСОБА_22 , виповнилось 15 років про що вона їй повідомляла.

ОСОБА_18 пропонувала їй займатися проституцією, казала, що є хлопчики, можливо під`їхати, поспілкуватись, вони гроші дадуть. За що дадуть гроші конкретно не казала, але було зрозуміло за що. За проведення з ними часу та надання сексуальних послуг. Це зрозуміла з її слів, вона сказало, що є два хлопчики, мені буде один, тобі інший. На вказану пропозицію вона погодилась. Перша зустріч з чоловіками відбулась приблизно весною 2014 року. Чоловіків звали ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . На зустріч з ними поїхали разом з ОСОБА_21 . Зустріч відбувалась на квартирі в будинку по АДРЕСА_6 . Вона надала сексуальні послуги ОСОБА_25 , за це гроші отримала ОСОБА_18 та частину грошей віддала їй.

Також весною 2014 року, точної дати не пам`ятає, в квартирі по вул.. Інтернаціоналістів вона надавала послуги інтимного характеру чоловіку на ім`я ОСОБА_26 , до якого приїхали за пропозицією ОСОБА_18 . Вказаний чоловік давав гроші їй та ОСОБА_18 .

Того ж дня що і чоловіку на ім`я ОСОБА_26 , надавала послуги сексуального характеру темношкірому студенту. Раніше з ним була не знайома, зустріч з ним організувала в квартирі, де той мешкає, ОСОБА_8 ..

Потерпіла ОСОБА_12 суду пояснила, що познайомилась з ОСОБА_8 через мережу Інтернет та за пропозицією останньої про надання сексуальних послуг чоловікам за гроші в червні 2014 приїхала в м. Суми з м. Лебедин Сумської області та разом з ОСОБА_8 прибула в квартиру розташовану в Курському мікрорайоні м. Суми де надала сексуальні послуги чоловіку на ім`я ОСОБА_23 за що отримала грошові кошти.

Потерпіла ОСОБА_11 суду пояснила, що вона шукала чоловіка для інтимних відносин і залишила відповідне повідомлення в Інтернеті. Їй зателефонувала особа жіночої статі на ім`я ОСОБА_27 та запропонувала свої посередницькі послуги у пошуку партнера. Через деякий час їй подзвонив чоловік на ім`я ОСОБА_28 та повідомив, що він від ОСОБА_29 . Надавши йому послуги сексуального характеру отримала від нього за це грошові кошти.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що познайомився з ОСОБА_8 в мережі Інтернет та отримував від неї послуги сексуального характеру за що сплачував їй грошові кошти. В подальшому, за пропозицією ОСОБА_18 та з його згоди ОСОБА_18 двічі приводила йому дівчат з якими він, після отримання сексуальних послуг, розраховувався. ОСОБА_18 також отримувала кошти за свою посередницьку діяльність.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що весною 2014 року познайомився з ОСОБА_18 , та пропонувала приємно провести час. В червні 2014 року він зателефонував ОСОБА_30 , та приїхала до нього з молодою жінкою ОСОБА_31 , яка надала йому послуги сексуального характеру за гроші. Вартість послуг визначала ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що був знайомий з ОСОБА_18 , а та познайомила його з жінкою на ім`я ОСОБА_32 . Хоча і були інтимні відносини з вказаною жінкою, не вважає, що це були відносини за гроші. Гроші він давав ОСОБА_33 , оскільки та потребувала матеріальної допомоги.

Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи від 28.08.2014 року ОСОБА_14 страждає психічним захворюванням у вигляді пропфшизофренії, безперервний перебіг та страждала на вказане захворювання в період часу, до якого відносяться інкриміновані ій правопорушення, не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру

Судові експерти ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 в судовому засіданні висновки судової психіатричної експертизи підтримали у повному обсязі. Суду пояснили, що в результаті експертного дослідження та обстеження ОСОБА_14 встановлено, що вона страждала розумовою відсталістю на фоні якої розвилась шизофренія. Пояснили, що це захворювання характеризується хронічним безперервним перебігом. Будь-яких сумнів, що ОСОБА_18 не симулює своє психічне захворювання, а дійсно хворіє на психічну хворобу, у них немає. Про це свідчать і результати застосування відповідних медичних препаратів, які при застосуванні у психічно нормальної особи, знижують його психічну та розумову активність та вводять практично у стан «овоча», а їх застосування у психічно хворих людей хворих осіб покращує їх стан, що і відбувалось у даному конкретному випадку. Крім того, при обстеженні у ОСОБА_8 виявлені інші загальні захворювання на які вона не звертала уваги та за медичною допомогою не зверталась і ці обставини свідчать на користь наявності у неї психічної хвороби. Запропоновані ними примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_14 відповідають ступеню тяжкості інкримінованих їй дій.

Суд не вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_8 та її законного представника - матері ОСОБА_9 про безпідставність клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру через наявність, на їх думку, чисельних порушень вимог чинного процесуального законодавства під час досудового слідства - направлення до суду обвинувального акту за умови, що органу досудового слідства було відомо про неосудність ОСОБА_18 , складання з порушеннями протоколів впізнання ОСОБА_8 та інших, оскільки суд приймає рішення про наявність ознак кримінальних правопорушень спираючись тільки на докази, які перевіряв в судовому засіданні з урахуванням тих обставин, що потерпіли ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 безпосередньо в судових засіданнях заявляли про обставини свого знайомства з ОСОБА_8 , та її діях стосовно їх подальших стосунків з чоловіками для надання сексуальних послуг за гроші. Свідки ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 в судовому засіданні також пояснювали про обставини їх стосунків з ОСОБА_18 та її роль в зустрічі з іншими жінками для отримання сексуальних послуг, які об"єктивно підтверджуть роль ОСОБА_8 у цих стосунках.

Суд вважає за необхідне відзначити, що органом досудового слідства не зазначався в клопотанні для допиту в якості свідка ОСОБА_40 , з яким, за версією обвинувачення ОСОБА_18 25.06.2014 року звела ОСОБА_6 для надання останньому сексуальних послуг. Разом з тим, ОСОБА_22 під час свого допиту в судовому засіданні в якості потерпілої в присутності своєї матері та захисника, а також осіб, які представляли в судовому засіданні інтереси ОСОБА_8 , суду пояснила, що дійсно остання звела її з темношкірим студентом для надання тому послуг сексуального характеру, за що отримала грошові кошти. Під час надання нею сексуальних послуг вказаній особі, ОСОБА_8 знаходилась в тій же самій квартирі, але на кухні.

Всупереч вимог ст. 22 КПК України, яка передбачає змагальність сторін кримінального провадження та свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, захисник ОСОБА_8 та її законний представник не надали суду будь-яких доказів які б спростували покази під час судового розгляду потерпілих та свідків стосовно ролі та дій зазначеної особи в наданні сексуальних послуг. Їх доводи, що учасники стосунків виявляли власне бажання до них, їх поведінка, можливо, суперечить моральним засадам суспільства не може бути прийнята судом до уваги при вирішенні клопотання по суті, оскільки законодавець, встановлюючи кримінальну відповідальність за дії, в зв`язку з якими подано клопотання, не пов`язує настання кримінальної відповідальності з вищезазначеними обставинами. Судом під час судового розгляду встановлено, що за всіма епізодами по яким заявлено клопотання про застосування заходів медичного характеру, внесені відповідні відомості до ЄРДР, зі всіма матеріалами кримінального провадження захисник ОСОБА_18 та її законний представник ознайомились у повному обсязі до направлення справи до суду про що свідча їх письмові заяви (а.с. 9,10), суд не використовує певні докази наявності ознак кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_18 , які зафіксовані в конкретних процесуальних документах, зокрема в протоколах впізнання, оскільки всі потерпілі та всі свідки під час судового розгляду зазначали, що саме завдяки діям ОСОБА_18 відбувались їх зустрічі, під час яких потерпілі надавали свідкам сексуальні послуги.

За таких обставин суд вважає, що під час судового розгляду було доведено, що дії ОСОБА_8 містять ознаки:

?суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст. 303 КК України, оскілки суду надано достатньо доказів, що завдяки діям ОСОБА_18 неповнолітня ОСОБА_22 була втягнута у заняття проституцією, а саме надання сексуальних послуг чоловікам за плату;

?суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст. 302 КК України, оскільки вона звела з метою наживи для розпусти неповнолітню ОСОБА_22 з ОСОБА_41 та ОСОБА_19 ;

?суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.2 ст. 302 КК України, оскільки вона з метою наживи звела для розпусти ОСОБА_42 з ОСОБА_39 та ОСОБА_31 з ОСОБА_43 .

Вказані дії ОСОБА_18 вчинила в стані неосудності, коли перебувала в стані коли не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними через психічне захворювання у вигляді пропфшизофрені , безперервний тип перебігу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними в теперішній час та потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги, що підтверджується дослідженим під час судового розгляду висновком судово-психіатричної експертизи, показами судових експертів під час судового розгляду.

Виходячи з вищезазначеного суд вважає клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В матеріалах кримінального провадження представником потерпілої ОСОБА_6 захисником ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування завданих моральних збитків в сумі 50000 грн. (а.с. 29). В подальшому захисник подала заяву про заміну відповідача, адресувавши свої позовні вимоги про відшкодування завданих моральних збитків законному представнику ОСОБА_8 її матері ОСОБА_9 . Вимоги позову обґрунтовує тим, що діями ОСОБА_8 . ОСОБА_6 завдана моральна шкода пов`язана з думками про психотравмуючи події, погіршення взаємин з оточуючими, змінами у звичайному житті. Заміну відповідача обґрунтовує тим, що в ході судового розгляду з`ясувалось, що ОСОБА_8 мала неадекватну поведінку з дитинства, мала слухові галюцинації протягом двох останніх років, а її мати, знаючи про захворювання доньки, не зверталась за психіатричною допомогою.

В судовому засіданні захисник вимоги позову підтримав з вищенаведених підстав. Відповідачка ОСОБА_9 заперечувала проти позовних вимог. Суду пояснювала, що не мала підстав вважати доньку настільки психічно хворою, щоб вживати заходів по попередженню завданні нею шкоди іншим особам, в тому числі і тими діями, в зв`язку з якими розглядається клопотання слідчого, оскільки вказані дії, а саме знайомство з іншими особами та спілкування з ними вона здійснювала з допомогою комп`ютеру з виходом в Інтернет. Сучасний стан речей не дозволяє обмежити її в спілкуванні з іншими особами.

Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, що регулюються законодавством стосовно відшкодування шкоди завданої фізичною особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.. Загальними нормами викладеними в ч.1 ст. 1186 ЦК України шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними не відшкодовується. Законодавець передбачає відшкодування шкоди батьками особи з психічними розладами, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад, але не вжили заходів щодо запобігання шкоди. ( ч.2 ст. 1186 ЦК України).

Суд вважає, що стороною позивача не надано безсумнівних доказів та матеріали кримінального провадження справи не містять відповідних доказів того, що поведінка ОСОБА_8 , яка полягала у спілкуванні з потерпілими особами та їх подальшими партнерами з метою надання сексуальних послуг, або її попередня поведінка, про яку зазначено в акті судового психіатричного дослідження (а.с. 61), з урахуванням пояснень потерпілих та свідків, що вони не вбачали будь-яких особливостей в поведінці Анунової, очевидності психічних розладів доньки для матері, та тих обставин, що мати повинна була вжити відповідні заходи для запобігання завданню донькою шкоди стороннім особам. За вказаних вище обставин суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування завданих маральних збитків потерпілій ОСОБА_6 шляхом стягнення коштів з матері ОСОБА_8 ОСОБА_9 .

Про наявність судових витрат та речових доказів в матеріалах до клопотання не зазначено.

Керуючись ст. 19, 94 КК України, ст. 513 КПК України, суд, -

Ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У задоволенні позовних вимог представника потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування завданих моральних збитків відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1