Провадження №1-кп/523/490/15
УХВАЛА

13.11.2015 року
Суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в присутності обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з доданими до нього документами по звинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за ст. 368 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за ст. 368 ч. 2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинувачених заявив клопотання про припинення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки вважає, що доводи держаного обвинувачення про скоєння обвинуваченими кримінального правопорушення передбаченого ст. 368 ч. 2 КК України необгрунтованими та сфабрикованими.
З`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти клопотання захисника про припинення кримінального провадження, та просив повернути його до прокуратури для усунення недоліків допущенних при складанні обвинувального акту, обвинувачених, які підтримали свого захисника, та просили припинити кримінальне провадження відносно них, суд дослідивши складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт з доданими до нього документами відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дійшов до наступних висновків.
Так, відповідно до ст. 291 ч. 2 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд звертає увагу на встановлену невідповідність вищевказаного обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що унеможливлює його призначення до судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Разом із тим, в даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та правова кваліфікація кримінального правопорушення, в яких підозрюються останні. Такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за цим процесуальним рішенням, мають статус підозрюваних.
Враховуючи те, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставини, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Таким чином, з підстав встановлених судом обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Також, із обвинувального акту вбачається, що прокурор зазаначаючи правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, заздалегідь без вироку суду, стверджує, що обвинувачені скоїли інкриміноване їм кримінальне правопорушення, що є безпідставним та недопустимим. При складанні обвинувального акту, з урахуванням принципу визначеному ст. 17 КПК України можливо вказувати тільки на те, що особи обвинувачуються у вчиненні певного кримінального правопорушення.
Окрім цього, суд звертає увагу, про недопустимість визначення в обвинувальному акті про скоєння обвинуваченим кримінальних правопорушень, що є безпідставним. Оскільки така вказівка в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст.17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Крім того, статтею 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту при їх розгляді судом, наряду з іншим, повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а положення ст.ст. 110, 283 КПК України передбачають, що всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань, також відповідно до положень ст. 109 КПК України - реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Але в супереч вимогам ст. 109 КПК України реєстр не містить в собі часу проведення процесуальних дій, процесуальних рішень прийнятих за час проведення досудового розслідування, а містить тільки данні про процесуальні дії по кримінальному провадженню.
Отже, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен представляти собою повний опис усіх без виключень процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування та містити у собі відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.
В той же час, в порушення вимог ст.ст. 109, 291 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування, не в повному обсязі зазначені відомості та процесуальні рішення, прийняті в ході досудового розслідування, а вказано лише дії, які було проведено під час досудового розслідування.
Відповідно ст. 314 ч. 3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, таким чином суд вважає за необхідне відмовити у клопотання захисника про припинення кримінального провадження відносно обвинувачених.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ст. 314 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, який може прийняти суд, що не підлягає розширеному тлумаченню, та необхідність усунення неточностей, що викладені в обвинувальному акті, за таких обставин суд приходить до висновку про неможливість прпинення кримінального провадження, у зв`язку із невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а також про необхідність у зв`язку із наведеними фактами істотних порушень вимог КПК України повернення обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження за обвинуваченням відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за ст. 368 ч. 2 КК України, прокуророві для усунення недоліків у зв`язку з невідповідністю вимогам діючого законодавства, вірного викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31-33, 291, 314, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні захисника про припинення кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за ст. 368 ч. 2 КК України, - відмовити.

Обвинувальний акт з доданими до нього документами по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за ст. 368 ч. 2 КК України, повернути прокурору Одеської області для усунення недоліків протягом розумного строку.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1