Справа № 645/95/16-к
Провадження № 1-кс/645/71/16

УХВАЛА
Іменем України
28 січня 2016 року

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 та захисника фізичної особи - підприємця - ОСОБА_4 - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотанняфізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню за 0000118 від 14.01.2016 року
в с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 січня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Фрунзенського відділення Орджонікідзевського ВП ГУ НП в Харківської області по кримінальному провадженню № 0000118 14.01.2016 року про арешт тимчасово вилученого майна від 13.01.16р., зазначеного в клопотанні, що було виявлене під час проведення огляду місця з салону гральних автоматів по АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що слідчим доведено наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вказані в клопотанні предмети, речі та документи мають доказове значення для досудового розслідування і можуть бути доказами у кримінальному провадженні.
На вказану ухвалу слідчого судді подане клопотання фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 , який здійснює господарську діяльність із розповсюдженням державних лотерей, в якій викладено прохання про скасування ухвали слідчого судді від 16.01.2016 року в частині накладенні арешту майна, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та безпідставною, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування необґрунтованості накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майна посилається на те, що ним здійснюється законна господарська діяльність із розповсюдження державних лотерей і це підтверджується листом TOB «M.C.JT.» № 1166- 10 від 23.11.2015 року про надання дозволу на укладення між ТОВ «Центральні ігри» (що є розповсюджувачем державних лотерей « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі договору розповсюдження білетів державних лотерей № ЦІ 1-10-15 від 1 жовтня 2015 року) та ФОП ОСОБА_4 договору передоручення, за яким останній зобов`язуватиметься здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей оператора державних лотерей ТОВ «М.С.Л.», договором передоручення між ТОВ «Центральні ігри» та ФОП ОСОБА_4 було укладено 24 грудня 2015 року, а також ліцензійним договором № ІД- 24-12-2015, укладений 24.12.2015 року між ТОВ «Центральні ігри» та ФОП ОСОБА_4 про передачу невиключної ліцензії на використання програмного забезпечення, що призначене для забезпечення роботи лотерейного обладнання, зокрема для графічного відображення процесу виявлення виграшів білетів державної лотереї «Золотий тріумф».
Програмне забезпечення, що встановлене на комп`ютерній техніці, що знаходилась у вказаному приміщенні, є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України з питань випуску та проведення державних лотерей в Україніі це підтверджується висновком експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 07.08.2015 року № 1327.
Вся ця документація була пред`явлена співробітникам правоохоронних органів під час огляду нежилого приміщення, але була ними проігнорована.
В ході огляду було вилучено технічні пристрої (системні блоки, відеореєстратор, пристрої для зчитування пластикових карток, термінал для видачі чеків-квитанцій, касовий апарат), що за своїми технічними характеристиками та фізичними властивостями належать до електронних інформаційних систем, вилучення яких відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України можливе лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду, але майно було вилучено без ухвали слідчого судді про надання дозволу на вилучення зазначеного майна.
Тобто усе вилучене під час огляду місця події 13 січня 2016 року майно пов`язане із здійсненням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 у нежилому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , законної господарської діяльності із розповсюдження білетів державної лотереї оператора державних лотерей TOB «M.C.JI.» і ніяким чином не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про що зазначав слідчий у клопотанні про арешт відповідного майна.
Окрім цього, згідно вимогам кримінально-процесуальному закону встановлено вичерпний перелік осіб на майно яких може бути прийнято рішення про його арешт, а саме: підозрюваного, обвинуваченого, засудженого третіх осіб.
ОСОБА_4 посилається на відсутність правової підстави для арешту майна з огляду на те, що він на даний час не має процесуального статусу підозрюваного у розумінні положень ч.3 ст.170 КПК України, йому відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України не було повідомлено про підозру і станом на дату прийняття слідчим суддею оскаржуваної ухвали, в межах кримінального провадження № 0000118 від 14.01.2016 р. жодній особі не було повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 щодо заявленого клопотання, якій просив її задовольнити; думку прокурора, який вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, вказує на те, що ухвала обґрунтована, а також на те, що на теперішній час проводиться комп`ютерно - технічна експертиза по вилученому майну, а також перевіривши надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний. обвинувачений. захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1)правову підставу для арешту майна;
2)достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3)розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення та цивільний позов;
4)наслідки арешту майна для інших осіб;
5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається із матеріалів справи, судом встановлено, що слідчим СВ Фрунзенського відділення Орджонікідзевського ВП ГУ НП в Харківської області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000118 від 14.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
13.01.2016 року, за адресою, АДРЕСА_1 під час проведення огляду місця події з салону гральних автоматів було виявлено та вилучені предмети, які зазначені в клопотанні про арешт майна.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 січня 2016 року було накладено арешт на майно, яке зазначено в клопотанні слідчого СВ Фрунзенського відділення Орджонікідзевського ВП ГУ НП в Харківської області.

При винесенні ухвали слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Суд вважає необґрунтованими доводи заявника щодо відсутності правової підстави для арешту майна з огляду на те, що він на даний час не має процесуального статусу підозрюваного. Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України, після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування та проводять слідчі(розшукові) дії, спрямовані на отримання(збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.

У розумінні положень ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Повідомлення про підозру, згідно з п.3 ч.1 ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, відсутність у ОСОБА_4 статусу підозрюваного не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна з метою забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, яке здійснюють СВ Фрунзенського відділення Орджонікідзевського ВП ГУ НП в Харківської області.
На підставі вищевикладеного, при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею вірно було враховано наявність підстав вважати, що предмети, зазначені в клопотанні, відповідають критеріям, встановленим ч.2 ст.167 КПК України, що слідчим доведено наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вказані в клопотанні предмети, речі та документи мають доказове значення для досудового розслідування, можуть бути доказами у кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, суд вважає ухвалу слідчого судді від 16.01.16 року про арешт майна обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174,350, 372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню за 0000118 від 14 січня 2016 року, накладеного ухвалою слідчого судді Фрунзенського райсуду м. Харкова від 16 січня 2016 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення.
Суддя