Справа № 621/2788/15-к Провадження № 1-кп/621/256/15
ВИРОК
Іменем України

18.12.15року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 , ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Змієві кримінальне провадження №0000944 за обвинуваченням -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Борова Зміївського району Харківської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, не працюючої, із середньо-спеціальною освітою, розлученої, не судимої в силу ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.08.2015 року близько 20 години, ОСОБА_8 прийшов додому за адресою: АДРЕСА_1 , де виникла сварка з ОСОБА_6 з якою перебував у цивільному шлюбі. В ході сварки, ОСОБА_6 з умислом на спричинення тяжких тілесних ушкоджень навмисно нанесла один удар ножем в область черевної порожнини ОСОБА_8 , спричинив йому проникаюче колото-різане поранення живота справа, з пошкодженням сальника та тонкого кишківника з крововиливом в брюшну порожнину, що є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя згідно п.2.1.3. « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 по спричиненню вищевказаних тяжких тілесних ушкоджень, 30.08.2015 року внаслідок гострої крововтрати настала смерть ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачена ОСОБА_6 не визнала провини за ч.2 ст.121 КК України.

ОСОБА_6 пояснила, що з ОСОБА_8 перебувала у цивільному шлюбі близько п`яти років. Разом з постраждалим проживали в квартирі його матері. ОСОБА_8 зловживав спиртними напоями і у такому стані вчиняв сварки, були випадки її побиття. Намагання змінити його спосіб життя, не мали позитивних наслідків. У тверезому стані він був доброю людиною, коли вживав спиртне мінявся, був агресивним.

29.08.2015 року ввечірі ОСОБА_8 у стані сп`яніння приїхав від матері, та став вчиняти сварку, наніс їй декілька ударів, спричинив тілесні ушкодження у виді гематом на лівому плечі та стегні. В ході конфлікту ОСОБА_8 направився до неї, вона схопила ножа та виставила перед собою, захищаючись. ОСОБА_8 сам наштрикнувся на ніж. Після поранення він заспокоївся, присів, тримав руку біля живота. Вона побачила кров на тілі постраждалого. ОСОБА_8 заборонив їй викликати швидку допомогу. Вона промила рану перекисом водню, та впевнилась, що рана невелика.

Обвинувачена зазначила, що ОСОБА_8 сам пересувався по квартирі, виправ свої закривавлені речі у пральній машині, вона помила ніж від крові. У такому стані він перебував ніч, хоча у нього почалась рвота, і вказану обставину вона вважає як таку, що вплинула на подальший розвиток поранення. Наступного дня, у вихідний, вона разом із сином поїхала на дачу до батьків, відмічати свій день народження, що минув. Протягом дня до нього приходила матір. Після повернення, вона побачила, що ОСОБА_8 зле. Вона зателефонувала його матері ОСОБА_5 , щоб та викликала швидку допомогу. Однак, ОСОБА_8 помер.

ОСОБА_6 зазначила, що не могла передбачити такі наслідки, вина в тому, що взяла ніж в руки, захищаючись, і не викликала швидку медичну допомогу.

Те, що вона не викликала швидку, безпосередньо після поранення ОСОБА_8 . ОСОБА_6 пояснює забороною самого постраждалого звертатись за медичною допомогою.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного злочину доведена наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що її син ОСОБА_8 перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , яку вона характеризує як особу, яка зловживає спиртними напоями, агресивну, таку, що використовувала її сина у своїх інтересах. ОСОБА_8 працював.

29.08.2015 року ОСОБА_8 був у неї, вони разом прибирали город, копали картоплю. Наступного дня вона йому зателефонувала, він поскаржився, що погано себе почуває. Вона прийшла до нього, побачила рану. На її питання, що сталося, говорив, що його вдарив незнайомець, про ОСОБА_9 нічого не розказував. Вона просила дозволу викликати лікаря, однак син відмовлявся. Про серйозність поранення та й того, що сталося напередодні, вона не могла припустити. Хоча були випадки, коли ОСОБА_6 у стані сп`яніння допускала випадки нападів на її сина й його травмування. Так, вона кришталевою попільницею відбила палець на руці сина, внаслідок чого його ампутували. Потерпіла зазначила, що неоднаразово просила обвинувачену залишити її сина, просила про це й сина. Однак, він казав, що жаліє ОСОБА_6 і вони продовжували жити разом. Потерпіла вказала, що 29.08.2015 року її син був тверезий.

Показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що добре характеризує ОСОБА_8 , який працював у комунальному підприємстві сантехніком. Свідок вказав, що був випадок, коли зателефонувала жінка і сказала, що ОСОБА_8 на роботі вживає спиртні напої. Він зателефонував майстру, і було з`ясовано, що він випив після роботи. Будь-яких доповідних з боку безпосереднього керівника ОСОБА_8 на його поведінку чи порушення правил трудового розпорядка не було.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка зазначила, що знає ОСОБА_6 з дитинства і бачить як вона провідує своїх батьків.

Показаннями свідка ОСОБА_12 сина обвинуваченої, який зазначив, що з п`ятирічного віку проживає і виховується бабою - матір`ю його батька. Зі своєю матір`ю ОСОБА_6 має добрі стосунки. 30.08.2015 року вони разом їздили на дачу до батьків матері.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який позитивно характеризував ОСОБА_8 , як працелюбну та спокійну людину, помічника своєї матері.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що працював з ОСОБА_8 у комунальному підприємстві. ОСОБА_14 вказав, що був випадок коли ОСОБА_6 приходила до підприємства з претензіями щодо вживання ОСОБА_8 алкогольних напоїв, хоча сама перебувала у стані сп`яніння.

Судом досліджені письмові докази.

Протокол огляду місця події від 30.04.2015 року, яким зафіксовано місце події квартира в буд. АДРЕСА_3 . Посередені кімнати знаходиться труп ОСОБА_8 . На правій передній поверхні живота в середній треті синець довгастої форми розміром 18х11 см на фоні якого знаходиться рана, з якої виділяється речовина бурого кольору. Рана розміром 2,3смх1,2 см. З місця події вилучено фрагменти тканини з покривала зі слідами речовини бурого кольору, мобільний телефон «Нокіа», шість кухоних ножів. ( а.с.49-56)

Висновок експерта № 183-БЛт/15 від 17.10.2015 року щодо судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 .

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 були виявлені наступні прижиттєві тілесні ушкодження.

Тулубу: проникаюе колото-різане поранення живота справа з пошкодженням сальнику та тонкого кишківника з крововиливом в брюшну порожнину; садно на грудній клітці справа, синець на животі справа.

Вищевказані тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота справа з пошкодженням сальнику та тонкого кишківника, з крововиливом в брюшну порожнину, яке утворилось від дії колюче-ріжучого предмету, а садно та синець утворились від дії тупого предмету(ів), незадовго до смерті, індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразились.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 було встановлено проникаюче колото-різане поранення живота справа з пошкодженням сальнику та тонкого кишківника, з крововиливом в брюшну порожнину, враховуючи рівні гладкі краї рани на шкірі, майже веретеновидну їх форму наявність одного загостреного кінця та іншого майже П-образної форми, велику глибину ранового каналу ( до 5 см), переваги глибини ранового каналу над її довжиною та шириною можливо зробити висновок, що вищевказане колото-різане поранення спричинено односторонньо гострим колюче-ріжучим предметом незадовго до смерті. Враховуючи глибину ранового каналу ( до 5 см) податливість живота, приходжу до висновку, що довжина клинка колюче-ріжучого предмету не менше ніж 5 см.

Вищевказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відносно до живих осіб: проникаюче колото-різане поранення живота справа з пошкодженням сальнику та тонкого кишківника з крововиливом в брюшну порожнину носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; а садно та синець, як кожне окремо так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень ( згідно п.2.1.2 п.2.1.3 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 року за № 2/791, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6)

Причиною смерті ОСОБА_8 стала гостра крововтрата внаслідок вищевказаного проникаючого колото-різаного поранення живота справа з пошкодженням сальнику та тонкого кишківника з крововоливом в брюшну порожнину.

По трупним явищам смерть ОСОБА_8 настала через 15-17 годин до моменту дослідження трупа в морзі 31.08.2015 року.

Вищевказане тілесне ушкодження у ОСОБА_8 : проникаюче колото-різане поранення живота справа з пошкодженням сальнику та тонкого кишківника, з крововиливом в брюшну порожнину знаходиться у причинному зв`язку з настанням його смерті.

При судово-медичній експертизі в крові від трупу ОСОБА_8 етиловий та інші спирти не знайдено. ( а.с.59-62)

Висновок експерта № 556-Блт/15 від 17.10.2015 року, при додатковій судово-медичній експертизі матеріалів справи по трупу ОСОБА_8 , в якому крім зазначеного вище, встановлено, що після спричинення ОСОБА_8 проникаючого колото-різаного поранення живота справа з пошкодженням сальнику та тонкого кишківника, з крововиливом в брюшну порожнину він можливо міг сам виконувати цілеспрямовані діїї до втрати ним свідомості.

ОСОБА_8 не міг сам собі заподіяти вищевказане тілесне ушкодження - проникаюче колото-різане поранення живота справа з пошкодженням сальнику та тонкого кишківника, з крововиливом в брюшну порожнину.

Тіло померлого ОСОБА_8 після настання його смерті не переміщувалось. ( а.с.92-95)

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 219-Зм/15 від 20.10.2015 року за результатами слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_6 про те, що показання ОСОБА_15 в ході слідчого експерименту протирічать судово-медичним даним як в механізмі спричинення тілесного пошкодження так і в способі його спричинення потерпілому ОСОБА_16 в частині тримання клинка ножа в момент нанесення удара ножем в передньо-праву бокову поверхню живота потерпілому ОСОБА_17 , а саме, длиник рани на шкірі по передньо-правій боковій поверхні живота злегка зліва направо і зверху вниз при зовнішньому дослідженні трупа, і при внутрішньому дослідженні трупа раневий канал проникає у черевну порожнину глибиною до 5 см і направлений зправа наліво, спереду назад і злегка знизу верх, що не відповідає об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи трупа. Враховуючи локалізацію вищевказаного тілесного пошкодження та глибину ранового каналу на передньо-правій боковій поверхні живота на тілі трупа ОСОБА_18 , можна стверджувати, що ОСОБА_6 нанесла один удар ножем потерпілому ОСОБА_8 з достатньою силою для подолання опору з шкірними покривами і т.д. в передньо-праву бокову поверхню його живота, коли вони були розташовані у вертикальному положенні відносно один одного.

Об`єктивних судово-медичних даних, які б вказували на спричинення вищевказаного проникаючого колото-різаного поранення на передньо-правій боковій поверхні живота у потерпілого ОСОБА_8 при його русі з прискоренням та ударі об клинок ножа на рівні живота, який був зафіксований в руці ОСОБА_6 не має. Однак, враховуючи локалізацію вишевказаного тілесного ушкодження, напрям і глибину ранового каналу на тілі трупа ОСОБА_8 свідчить про те, що він не міг спричинити дане проникаюче колото-різане поранення в результаті самоспричинення при русі його з прискоренням. ( а.с.96-97)

Висновок експерта №312-МК/2555-ДМ/15 від 15.09.2015 року, про те, що було проведено судово-медичну експертизу шматка шкіри з передньо-правої поверхні живота від трупа ОСОБА_8 та виявлено колото-різану рану, про що свідчить лінійна її форма, рівні краї, гладкі стінки, одна з яких скошена, а інша нависає, наявність основного і додаткового розрізів, одного кінця основного розрізу наближеного до «П»-образної форми, а іншого кінця основного розрізу і кінця додаткового розрізу гострокутих, а також наявність з одного краю поверхні розрізу шкіри. Вказана рана виникла від односторонньо-гострого, гострокінцевого, плоского клинка колюче-ріжучого знаряддя травми з «П»- образним поперечним перерізом обушка і вираженими ребрами. ( а.с.63-64)

Висновок експерта № 2226-к-И/15 від 02.09.2015 року про те, що кров від трупа ОСОБА_8 належить до групи В з ізогемагглютініном анті-А. ( а.с.65)

Постанова про визнання речовими доказами від 01.09.2015 року, а саме: шість ножів, мобільний телефон «Нокіа», кофту ОСОБА_8 , два простирадла, два аптечних чеки, три змиви речовини бурого кольору та контрольний зразок бинта, мобільний телефон ОСОБА_6 , її нічна сорочка та халат. ( а.с.82)

Протокол слідчого екперименту від 23.09.2015 року за участю підозрюваної ОСОБА_19 зі змісту якого вбачається, що підозрювана ОСОБА_6 в ході досудового розслідування пояснювала та показувала яким чином ОСОБА_8 вдарив її по голові, наніс удар по плечу, вдарив лівою ногою по ногам. Вона впала на диван, потім сіла. ОСОБА_8 пішов в коридор. Знервована вона пішла на кухню. Згодом почула як ОСОБА_20 сварився нецензурною лайкою та наближався до кухні. Вона взяла ніж та тримала його правою витянутою рукою перед собою. ОСОБА_20 хотів нанести ще удари, вона просила його не чіпати. ОСОБА_8 накинувся на неї і сам наштрикнувся на ніж. Після цього, ОСОБА_8 схватився за живіт, пішов в коридор і присів там. Вона викинула ніж в раковину, пішла до ОСОБА_8 та запитала про виклик швидкої, він відмовився. Після поранення ОСОБА_20 рухався по квартирі. Пізніше його стан погіршився. Вона зателефонувала свекрусі та викликала швидку. ( а.с.85-89)

Висновок експерта №180-Зм/155 від 20.10.2015 року про те, що у ОСОБА_6 мали місце: гематома на передній поверхні лівого плеча, гематома на передній поверхні правого стегна. По ступіню тяжкості це легкі тілесні ушкодження. Показання підозрюваної ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту від 23.09.2015 року в цілому не протирічать судово-медичним даним як в механізмі нанесення їй тілесних ушкоджень так і в способі їх спричинення. ( а.с.96-97)

Висновок експерта № 990-Ц/15-995-Ц/15 від 08.10.2015 року про те, що в результаті проведення судово-медичної експертизи шести кухоних ножів, вилучених 30.08.2015 року під час огляду місця події встановлено, що на рукоятці ножа №3 виявлені сліди крові. Встановити видову належність не представилось можливим за малої кількості білка крові. На ножах за №№ 1,2,4,5,6 та клинка ножа №2 сліди крові не виявлені. ( а.с.101-108)

Висновок експерта №2301-И/15 від 10.10.2015 року на підтвердження того, що кров від трупа ОСОБА_8 належить до групи В з ізогемагглютініном анті-А.

На жіночому халаті, вилученому у ОСОБА_15 в ході затримання, в об`єктах №№3,8 ( а це плями на халаті) виявлена кров людини групи В з ізогемагглютініном анті-А, походження якої від потерпілого ОСОБА_8 не виключається. На цьому ж халаті, в об`єктах №№1,2,4-7 ( а це плями на халаті) кров не виявлена. (109-112)

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності, - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення. Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України доведено. ОСОБА_6 винна в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Стороною захисту не представлено неспростовних доказів того, що потерпілий ОСОБА_8 сам собі спричинив тяжке тілесне ушкодження від якого помер наступного дня, що виключає кримінальну відповідальність обвинуваченої і тягне за собою її виправдання.

Твердження обвинуваченої про те, що ОСОБА_8 фактично самоспричинив собі ножове поранення спростовуються частково показаннями потерпілої ОСОБА_5 . Так, її син за життя про обставини ножового поранення посилався на те, що його саме вдарив ножем невідомий. Тобто, з метою зняти підозру з ОСОБА_6 він не говорив їй про дійсні обставини, хоча з такою ж метою, міг сказати матері що поранився сам.

У судовому засіданні було встановлено, чого не заперечувала сама обвинувачена, що був випадок коли вона в ході конфлікта з ОСОБА_8 кришталевої попільницею відбила йому пальця на руці, що потягло за собою його ампутацію. ОСОБА_5 підтвердила, що і за тих обставин, її син не хотів карати обвинувачену, посилаючись на жалість до неї, про ці обставини повідомив лише через декілька місяців.

Крім того, висновком додаткової судово-медичної експертизи № 219-Зм/15 від 20.10.2015 року за результатами слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_6 встановлено, що з урахуванням об`єктивних судово-медичних даних щодо локалізації тілесного пошкодження та глибини ранового каналу на передньо-правій боковій поверхні живота на тілі трупа ОСОБА_18 , ОСОБА_6 нанесла один удар ножем потерпілому ОСОБА_8 з достатньою силою для подолання опору зі шкірними покривами і т.д. в передньо-праву бокову поверхню його живота. Об`єктивних судово-медичних даних, які б вказували на спричинення вищевказаного проникаючого колото-різаного поранення на передньо-правій боковій поверхні живота у потерпілого ОСОБА_8 при його русі з прискоренням та ударі об клинок ножа на рівні живота, який був зафіксований в руці ОСОБА_6 не має.

Судом не встановлено обставин, за яких висновок № 180-ЗМ/15 від 20.10.2015 року

судово-медичного експерта Зміївського РВ СМЕ ОСОБА_21 ( а.с.96-97) необхідно визнати не допустимим доказом з причин, на яку посилається захисник в ході судового засідання, а саме, службової залежності, оскільки він працює у Зміївському районі. Такі твердження захисника не доведені з правової точки зору.

З урахуванням обставин спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 на які посилається обвинувачена та її захисник, ОСОБА_6 могла викликати швидку медичну допомогу для того щоб зберегти життя співмешканцю, який міг повідомити про дійсні обставини поранення та свого часу виключити її причетність до спричинення тілесного ушкодження.

В ході судового розгляду не доведено, що ОСОБА_8 29.08.2015 року вживав спиртні напої. З урахуванням висновку експерта № 183-БЛт/15 від 17.10.2015 року щодо судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , в крові від трупу ОСОБА_8 етиловий та інші спирти не знайдено. ( а.с.59-62)

За таких обставин суд виключає із обвинувального акту, встановлений досудовим слідством факт вживання спиртних напоїв ОСОБА_8 29.08.2015 року.

Позиція сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_6 до умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_8 спростована вищевказаними доказами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.

Суд враховує і особу винуватої, яка не судима в силу ст.89 КК України, офіційно не працевлаштована, за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої не має компрометуючих даних, відносно свого сина ОСОБА_22 , 2000 року народження позбавлена батьківських прав та з ним не проживає. ОСОБА_6 хворіє на гепатит «С»

Висновком судово-психіатричної експертизи № 847 від 05.10.2015 року встановлено, що, ОСОБА_6 за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ( а.с.119-121)

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, особу винуватої, конкретні обставини справи, і приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом визнаються її стан здоров`я.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили залишити у виді тримання під вартою, строк відбування покарання відраховувати з 31.08.2015 року.

Долю речових доказів та документів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349,368-371,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Документи протоколи процесуальних дій та додатки до них зберігати в суді з обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

Речові докази, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Зміївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, а саме, шість ножів, два простирадла, два аптечних чеки, три змиви речовини бурого кольору та контрольний зразок бинта, нічну сорочку та халат, знищити, мобільний телефон ОСОБА_6 вважати повернутим, згідно розписки ОСОБА_23 , мобільний телефон «Нокіа», кофту ОСОБА_8 повернути ОСОБА_5 , у випадку відмови, знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили. Початок строку відбування покарання відраховувати з 31.08.2015 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Зміївський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: