АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/900/15 Справа № 711/4037/15-к Категорія: ч.1 ст. 321 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, утриманців не має, не працюючого, раніше судимого, останній раз 21.08.2012 року Канівським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70, 71 до 03 років 01 місяця 10 днів позбавлення волі. Звільнений 20.08.2014 року, згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 10 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 321 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту, та на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Канівського районного суду Черкаської області від 21.08.2012 року у виді 01 місяця арешту, і остаточно призначено до відбуття чотири місяці арешту.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно з зали суду.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 461,65 грн. вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь Державного бюджету України.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він, 14.04.2015 року близько 17.45 год., перебуваючи поблизу Комунального закладу «Черкаський обласний наркологічний диспансер» Черкаської обласної ради, розташованого по проспекту Хіміків 62 в м. Черкаси, у невстановленої в ході досудового слідства особи на ім`я ОСОБА_8 , незаконно придбав за 50 грн. 20 таблеток «Димедролу» та отримав в дарунок дві таблетки «Соннату», які поклав у праву кишеню джинсів і незаконно зберігав з метою подальшого збуту 10 таблеток «Димидролу». І в той же день, близько 17.55 год. він був затриманий працівниками міліції біля будинку № 58 по проспекту Хіміків в м. Черкаси і в ході його особистого огляду у нього були виявлені та вилучені пігулки, які належать йому в кількості 20 шт. з написом «Димедрол», які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/638 від 21.04.2015 року містять в своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - димедрол (дифенгідрамін), загальна маса якого складає 0,992 грами та 2 пігулки, які згідно висновку тієї ж експертизи містять в своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, загальна маса якого становить 0,0149 грами.

Не погоджуючись з вказаним вироком прокурор подав апеляцію, в якій вказує, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду першої інстанції, скасувати через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 231 КК України та призначити покарання у вигляді 01 року позбавлення волі, відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, від відбуття якої ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2014 року його звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 10 днів, остаточно призначити до відбуття 01 рік 06 місяців позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану прокурором апеляцію, та просила її задоволити з наведених в ній підстав, крім того пояснила, що пропонує призначити обвинуваченому кінцеве покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, оскільки хворіє на тяжку хворобу відкриту форму туберкульозу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 321 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 337 судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 засуджений, у відповідності до обвинувального акту, за ч.1 ст. 321 КК України.

Однак в своїй апеляції прокурор просить засудити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 231 КК України, обвинувачення за якою не висунуте.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення
За таких обставин, колегія суддів, не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора, та вважає за необхідне залишити її без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора залишити без задоволення .

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2015 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :