Справа № 751/6822/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/975/2015
Категорія - ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК УкраїниДоповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001303 за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, інвалід 3 групи, не одружений, раніше судимий Новозаводським районним судом м. Чернігова:

1) 06.02.2006 року - за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2) 08.12.2006 року - за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;

засуджений за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, та йому призначено покарання:

за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч.1 ст.309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

за ч.1 ст.317 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в сумі 768 грн. за проведення експертиз в кримінальному провадженні.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 02 березня 2015 року, в денний час, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , незаконно виготовив рідину, яка в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, частину якої незаконно зберігав без мети збуту, а частину незаконно, безоплатно збув ОСОБА_10 , та яка згідно висновку експерта № 336 (х) від 24.03.2015 року містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,083г.

Після чого, цього ж дня, о 14 годині, працівниками міліції при огляді місця події, квартири АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено два медичні шприці об`ємом 5 мл, та скляну чарку з ватними тампонами, з нашаруваннями речовини коричневого кольору, яка відповідно висновку експерта № 336 (х) від 24.03.2015 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,248г, яку ОСОБА_8 незаконно зберігав за місцем свого мешкання, без мети збуту.

Згідно з "Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів", затвердженим Постановою КМУ від 06.05.2000 р. № 770, опій ацетильований віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (таблиця 1, список 1).

Також, 02 березня 2015 року, в денний час, ОСОБА_8 надав приміщення квартири АДРЕСА_2 , в якій він проживав, ОСОБА_10 для незаконного вживання рідини, яка відповідно до висновку експерта № 336 (х) від 24.03.2015 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, яку ОСОБА_10 вжив шляхом внутрішньовенної ін`єкції в приміщенні вказаної квартири.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просив скасувати вирок місцевого суду та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання: за ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.1 ст.309 КК України 1 рік позбавлення волі; за ч.1 ст.317 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна. В обґрунтування скарги прокурор послався на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Вказує, що місцевим судом не було належним чином мотивовано підстави застосування статті 69 КК України та підстави звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, котрі просили залишити без змін вирок місцевого суду, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оскаржуються.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого є непереконливими, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті), або перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) за цей злочин.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, місцевий суд взяв до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень; обставини, які пом`якшують покарання поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та в суді, яка сприяла розкриттю злочину, стан його здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання; відсутність обставин, які обтяжують покарання; особу обвинуваченого, який вчинив злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, що становлять загрозу життю і здоров`ю людей; раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а також притягувався до адміністративної відповідальності за ст.44 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті за дане кримінальне правопорушення та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, з чим погоджується і колегія суддів.

Однак, з урахуванням цих самих, наведених вище, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 та обставин, які пом`якшують покарання, прийняте рішення суду про призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України, а також про звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитом строком на підставі ст.75 КК України не має належного мотивування.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе визнати обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, стан його здоров`я (інвалід третьої групи), молодий вік.

Також, враховуючи добровільне проходження ним курсу лікування від наркотичної залежності, відсутність корисливого мотиву при вчиненні злочину, а також відсутність реальної шкоди від скоєного, тривалий час із моменту вчинення останнього злочину, наявність міцних соціальних зв`язків (проживає разом з батьками та бабусею), позитивну характеристику за місцем проживання, колегія суддів приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України.

Відтак, всі обставини, на які посилається в своїй апеляційній скарзі прокурор, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 враховані, а доводи про м`якість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, так як покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Саме таке покарання, призначене місцевим судом ОСОБА_8 , є необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

СУДДІ: