Провадження № 1-в/317/260/2015
Справа № 317/3307/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з Біленьківською виправною колонією № 99 УДПтС України в Запорізькій області в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, росіянина, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, засудженого 30.04.2015 р. Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Біленьківській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 99, про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Клопотання мотивоване тим, що він засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. 19.04.2014 року набрав чинності Закон України «Закону України «Про амністію у 2014 році», який передбачає можливість скорочення наполовину половини невідбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та інші покарання не пов`язані з позбавленням волі. Зазначає, що відповідно до вироку відбув 3 роки 10 місяців, невідбута частина 4 роки 8 місяців. Просить відповідно до ст. 11 Закону України «Про амністію у 2014 році» скоротити наполовину невідбуту частину покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 суду пояснив, що він має двох неповнолітніх дітей, хвору матір. Просить скоротити наполовину строк відбуття покарання.

Представник адміністрації Біленьківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 99 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році».

Прокурор проти застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2014 році» заперечував, вважає, що у клопотанні засудженому слід відмовити, оскільки він не підпадає під дію Закону України «Про застосування амністії в Україні» за статейними ознаками.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за власною ініціативою, ініціативою прокурора, органів дізнання та досудового слідства, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2014 році» визначено коло осіб, до яких амністія не застосовується.

Відповідно до п «є» ст. 8 Закону України «Про амністію в 2014 році» амністія не може бути застосована до осіб, яких засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія також не застосовується до осіб, засуджених за умисне вбивство; катування; насильницьке донорство; незаконне позбавлення волі або викрадення людини, якщо при цьому сталося заподіяння смерті, або нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою смерть.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений 30.04.2015 року Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30.07.2015 р. вирок Мелітопольського районного суду Запорізької області змінено, виключено з мотивувальної частини вироку показання свідка ОСОБА_6 . В решті вирок залишено без змін.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_5 відбуває покарання за ч. 2 ст. 121 КК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст. 8, 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. 1, Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1