печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України по застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомир, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за вищевказаною адресою в період доби з 22.00 до 07.00 годин наступного дня. Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на визначений час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Слідчий посилався на таке: ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..ст. 146 ч.3 125 ч.2 КК України. Слідчий зазначав. Що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Незаконно впливатиме на свідків чи інших учасників у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором не доведено скоєння ним ще одного кримінального правопорушення, передбаченого ст..146 ч.3 КК України, оскільки вказане кримінальне правопорушення з обвинувальним актом передано до Шевченківського районного суду міста Києва. Крім того, не наведено наявність ризиків, на які посилається прокурор.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те. що прокурором подано необґрунтоване клопотання. Що підстав для його задоволення немає. Кримінальне правопорушення за ч.3 ст.146 КК України пред`явлено повторно, оскільки вказаний епізод вже перебуває на розгляді у суді. Крім того, не надано обґрунтування кримінального правопорушення, не надано доказів щодо існування ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, дійшов наступного висновку. ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.2 ст.125 КК України.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження номер 0000961, доданого до клопотання / а.с. 9/ під номером 5 внесено до ЄРДР 21 листопада 2014 року, правова кваліфікація ст. 146 ч.3 КК України, відповідно до фабули: 10 листопада 2014 року невстановлені особи та ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру скоїли кримінальне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_7 . Відповідно до витягу з вказаного реєстру, наданого прокурором у судовому засіданні вбачається, що під номером 5 10 листопада 2014 року підозрюваним та іншими особами скоєно кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Але відсутня дата внесення змін до вказаного витягу. Як вбачається з наданої прокурором у судовому засіданні постанови від 10 липня 2015 року епізод за 10 листопада 2014 року за ст.. 146 ч.3 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 виділено в окреме кримінальне провадження та направлено до Шевченківського районного суду міста Києва для розгляду з обвинувальним актом. До теперішнього часу, як встановлено у судовому засіданні, попереднє судове засідання у кримінальному провадженні у Шевченківському районному суді не відбулось. Таким чином, як вбачається з матеріалів, наданих слідчому судді, один епізод з декількома потерпілими, а саме це вбачається з фабули, викладеної у витягу з кримінального провадження, наданого прокурором у судовому засіданні, розірвано у два кримінальних провадження. Крім того, у відповідності до ст. 12 КК України ч.2 ст.125 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості. У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ст.125 ч.2 КК України не передбачає такого покарання. Стосовно епізоду скоєного кримінального правопорушення 10 листопада 2014 року, то з витягу з кримінального провадження, доданого до клопотання, вбачається, що даний епізод пов`язаний з потерпілим ОСОБА_7 , в той час, як з постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 10 липня 2015 року вбачається, що вказаний епізод пов,язаний з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а з витягу з кримінального провадження, наданого прокурором у судовому засіданні, вбачається, що вказаний епізод пов,язаний з трьома потерпілими, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Дата внесення змін до витягу з кримінального провадження відсутня. Прокурор у судовому засіданні посилався на те, що зміни до витягу внесені на підставі рапорту слідчого в особливо важливих справах управління з розслідування корупційних злочинів, скоєних с ліжковими особами, які займають особливо відповідальне становище Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 23 листопада 2015 року, в якому зазначено, що епізод з вказаними вище трьома потерпілими є єдиним, скоєним в один і той же час, охоплений одними й тими ж ціллю та метою. При цьому, взагалі незрозуміло, а прокурором не надано будь-яких доказів про те, коли та яким чином були внесені відомості до кримінального провадження дані стосовно потерпілого ОСОБА_8 , який фігурує у рапорті ОСОБА_6 від 23 листопада 2015 року, в той час, коли 10 липня 2015 року даний епізод стосовно потерпілого ОСОБА_8 виділено в окреме кримінальне провадження та направлено до суду. Таким чином, у судовому засіданні органом досудового розслідування не надано доказів щодо існування нового епізоду скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.146 КК України, крім того, що виділений та направлений для розгляду до суду з обвинувальним актом.

За таких обставин вказане клопотання не підлягає задоволенню. Стосовно іншого кримінального правопорушення, у скоєнні якого пред`явлено підозру, не передбачено обрання запобіжного заході у вигляді домашнього арешту.

Також, оскільки згідно встановлених нормами Глави 18 КПК України правил, питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді або суду, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 передбачений ст. 179 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотання слідчого аргументів щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого підозрюваному правопорушення. Слідчий суддя вважає, що з урахуванням всіх обставин, викладених у клопотанні та досліджених у судовому засіданні, вказаний вид запобіжного заходу буде сприяти уникненню ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого аргументів щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, слідчим суддею враховані вимоги пп.3.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Таким чином, підстави для застосування міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні. Строк обрання міри запобіжного заходу два місяці.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України

На підставі ст. ст. 40, 131, 132, 176- 178, 183,181, 184, 194, 208, 309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України по застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці до 25 січня 2016 року з покладанням на нього наступних обов`язків:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

- не відлучатися з місця постійного проживання та реєстрації а саме за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000961, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2014 року свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий вид запобіжного заходу та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя