Апеляційний суд Львівської області
Справа № 11 a-822/10 Головуючий y 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ст.122 ч. 1,115 ч.І КК України Доповідач - Гаврилов В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого: Леона 0.1. суддів: Романюка М.Ф., Гаврилова В.М. з участю прокурора: Гнатіва Я.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 липня 2010 року

В СТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, не працюючого, одруженого, засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 9 років позбавлення волі, за ч. 1 ст.122 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України остаточне покарання призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 9 років позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 залишено без змін - взяття під варту, початок строку відбуття покарання встановлено з 08.12. 2009 року. Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду ОСОБА_2 в ніч на 8 грудня 2009 року перебуваючи у стані алкогольного спяніння в квартирі АДРЕСА_1, під час сварки з матірю ОСОБА_3 з приводу зловживання нею алкоголем, на ґрунті неприязних відносин умисно наніс останній удари руками і ногами у різні ділянки тіла заподіявши тілесні ушкодження середньої тяжкості, а близько 1 -ої години ночі, піднявши пяну ОСОБА_3 з підлоги і поклавши на ліжко, з метою заподіяння смерті почав рукою здушувати її шию, спричинивши механічну асфіксію в наслідок чого настала її смерть.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 звертає увагу на незаконні методи слідства, моральний і фізичний тиск з боку працівників міліції, що змусило його написати неправдиву явку з^повиною і підписати сфабриковані документи, на порушення його права на захист, на відсутність доказів його винуватості і перебування у нетверезому стані і він просить вирок скасувати, а його виправдати звільнивши в залі суду з під варти.

В запереченні на апеляцію прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції зазначає, що досудовим слідством і судом зібрано достатньо доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину, він постійно змінював свої покази, а його заяви про незаконні методи слідства перевірялись прокуратурою і не знайшли свого підтвердження і він просить вирок залишити без зміни, а апеляцію без задоволення.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2 який підтримав апеляцію, міркування прокурора про законний і обгрунтований вирок, вивчивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Матеріалами справи, зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину, при вказаних у вироку обставинах, повністю доведена.

Так з його пояснень в судовому засіданні вбачається, що він прийшов додому після роботи 07.12.2009 року близько 20.30 год. Перед тім вживав спиртні напої. Квартиру закрив особисто на ключ з середини і в квартирі нікого крім нього і матері не було. ОСОБА_3 перебувала у нетверезому стані, заснула у своїй кімнаті і будь яких тілесних ушкоджень на ній він не бачив. Дивлячись телевізор він заснув, а проснувся від шуму на кухні. Мати лежала на підлозі біля столу вниз головою. Він припідняв її і вона сама пішла в кімнату. По дорозі зачепилась і знову впала. Він допоміг їй встати, посадив на ліжко, але вона зсунулась на підлогу. Знову піднявши він поклав її на ліжко, накрив ковдрою і пішов спати. Біля першої години ночі на прохання матері дав їй напитися і заснув. Проснувся близько 4 години, підійшов до матері, але вона не реагувала на його слова і він вирішив викликати швидку допомогу. З квартири брата на вул. Ленкавського викликав швидку допомогу і чекали біля своєї квартири. Лікар швидкої повідомила про смерть матері і він викликав міліцію. У відділенні працівники міліції його били, змушуючи підписати зізнання у вбивстві, що він під тиском і зробив, а на відтворенні побоюючись побиття він також оговорив себе.

Разом з тим власноручно написавши явку з повиною ОСОБА_2 зізнався, що коли пяна ОСОБА_3 зсунулась з ліжка і справила нужду під себе на підлогу він вдарив її ногою, схопивши за руки почав затягувати на ліжко, потім руками взявши її за шию струснув кілька разів і почав здавлювати і так тримав біля 20 секунд (а.с. 21). У вчинені вбивства матері ОСОБА_2 признався у своїх поясненнях під час затримання і під час допиту в якості підозрюваного в присутності захисника (а.с.22-23, 36-38), показав і розповів про обставини вчинення вбивства під час відтворення обстановки та обставин події в присутності понятих і захисника (а.с. 40-49).

За висновком експерта №233 від 18.12.2009 року причиною смерті ОСОБА_3 стала механічна асфіксія через здушення шиї руками (а.с. 135-137).

Твердження ОСОБА_2 про незаконні методи слідства з боку працівників міліції перевірялись прокуратурою м. Стрия і постановами від 10 березня та 5 липня 2010 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутністю складу злочину. Наведені постанови не оскаржувались і е чинними. Проведені судово-медичні експертизи також не виявили тілесних ушкоджень на тілі засудженого, які б підтверджували його слова про незаконні методи слідства.

Наведене та інші докази у сукупності належно оцінені судом першої інстанції і його висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчинені вбивства є обгрунтованим. Заперечення винуватості і його заяви про відсутність доказів та незаконні методи слідства розцінюються колегією суддів як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Засуджений в апеляції не навів у чому були порушення його права на захист; тоді як з матеріалів справи вбачається, що він був забезпечений кваліфікованим захисником з часу визнання і допиту його в якості підозрюваного і до завершення судового слідства, а його заяви про незаконні методи слідства не знайшли свого підтвердження.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст.115 КК України, а призначаючи покарання врахував вимоги ст.65 КК України і обрав необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для скасування вироку немає.

Разом з тим в наведеному вище висновку №233 судово-медичної експертизи трупа потерпілої зазначено, що всі виявлені тілесні ушкодження, в тому числі закриті переломи ребер 8-го зліва та 11-го по лопатковій лінії, які віднесені до ушкодження середньої важкості, утворились прижиттєво, в невеликий проміжок часу, незадовго до настання смерті(а.с. 135-137). Враховуючи наведене, а також визнавальні покази засудженого і відсутность в кримінальній справі інших доказів часу настання тілесних ушкоджень середньої тяжкості у потерпілої колегія суддів приходить до висновку про те, що вони були спричинені засудженим в процесі вчинення вбивства тому додаткової кваліфікації за статтями кримінального Закону не потребують.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

В порядку ст.365 КПК України вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 липня 2010 року відносно ОСОБА_2 змінити - виключити з його обвинувачення ч. 1 ст. 122 КК України як зайво вмінену і вважати його засудженим за ч.1 ст. 115 КК України на 9 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді: