Справа №488/644/15-к 10.09.2015 10.09.2015 10.09.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0003279 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити, звільнивши останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Провадження № 11кп/784/648/15 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

ч. 1, 2 ст. 190 КК України
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, та призначено покарання:
-за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;
-за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь Миколаївської обласної лікарні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 301,00 грн.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 22.01.2015р. № 40 в розмірі 1771,00 грн.

На обґрунтування вимог про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням захисник посилається на повне відшкодування потерпілим збитків, щире каяття та вчинення ним злочинів вперше. Зазначає, що більшість потерпілих просили суд не позбавляти ОСОБА_6 волі, так як впевнені в тому, що він вперше оступився, зробив висновки та може виправитися без ізоляції від суспільства. На думку апелянта, судом 1-ої інстанції не враховано, що обвинувачений позитивно характеризується, раніше не судимий, злочинів проти особи раніше не вчиняв.

Судом 1-ої інстанції встановлено, що 12.10.2014р. близько 02.00 год. ОСОБА_6 знаходився в приміщенні бару «Кабачок», що розташований по пр-ту Жовтневому, 319-г в м. Миколаєві, де зустрів потерпілого ОСОБА_9 та вирішив шляхом зловживання довірою останнього заволодіти його мобільним телефоном. З цією метою він попросив у ОСОБА_9 начебто для здійснення дзвінка мобільний телефон. На прохання ОСОБА_6 , ОСОБА_9 добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «Utime G7». ОСОБА_6 , отримавши вказаний телефон, ввів ОСОБА_9 в оману, залишивши приміщення бару, утримуючи при собі мобільний телефон ОСОБА_9 марки «Utime G7» вартістю 800 грн. із картою пам`яті об`ємом 8Гб, вартістю 80 грн. та сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн. та сім-картою мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 грн., заволодів ним та в подальшому розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.

Крім цього, 13.10.2014р. приблизно о 10.00 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, прибув за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 .

Скориставшись тим, що калитка в огорожі домоволодіння була незачиненою, ОСОБА_6 зайшов на територію та через незачинені вхідні двері будинку проник до жилих кімнат, де впевнившись у відсутності мешканців, діючи повторно, таємно викрав належний ОСОБА_10 планшет «Samsung Galaxy Tab 2 GT-P5110» вартістю 1600 грн. З викраденим майном ОСОБА_6 з місця події зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

17.10. 2014р., будучи обізнаним про те, що у власності його знайомого потерпілого ОСОБА_11 є мобільний телефон марки «ALCATEL ONE TOUCH 5020 D» ОСОБА_6 вирішив заволодіти ним шляхом зловживання довірою потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 близько 09.00 год. прийшов до ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , розповів останньому вигадану історію, та запропонував потерпілому прослідувати за ним до кафе-бару «Любава», що розташоване по тій же вулиці, при цьому попросив останнього взяти з собою мобільний телефон, на що ОСОБА_11 погодився. Прямуючи до бару, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_11 , діючи повторно під приводом здійснення дзвінка, отримав від останнього мобільний телефон «ALCATEL ONE TOUCH 5020 D» вартістю 700 грн. із сім-картою мобільного оператора «Лайф» вартістю 40 грн., сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 50 грн. та картою пам`яті об`ємом 4 Гб вартістю 140 грн. Після здійснення дзвінка ОСОБА_6 пообіцяв ОСОБА_11 повернути мобільний телефон пізніше, після чого зник, заволодівши майном останнього, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 930 грн.

28.10.2014р. приблизно о 14.20 год. ОСОБА_6 , проходячи повз будинку АДРЕСА_4 , що належить потерпілій ОСОБА_12 , помітив незачинений вхід до домоволодіння. Керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на крадіжку чужого майна, ОСОБА_6 зайшов на територію названого домоволодіння та через незачинені вхідні двері будинку проник до жилих кімнат, де, впевнившись у відсутності мешканців, діючи повторно, таємно викрав майно, належне ОСОБА_12 : телевізор марки «LG FLATRON» моделі 21FJ4АВ, діагоналлю 21 дюйм, вартістю 1100 грн. З викраденим майном ОСОБА_6 з місця події зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

29.10.2014р. приблизно о 23.30 год. ОСОБА_6 знаходився за адресою: АДРЕСА_5 у потерпілого ОСОБА_13 ... Під час сварки, яка раптово виникла на ґрунті неприязних стосунків, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, завдав останньому один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи, від якого ОСОБА_13 впав та втратив свідомість. В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ОСОБА_13 невстановленим предметом ще не менше двох ударів по внутрішній поверхні лівої ноги. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді набряку, припухлості м`яких тканин в щічній ділянці зліва, відкритого ангулярного перелому нижньої щелепи зліва, синця в параорбитальній області, рани на внутрішній поверхні лівого стегна, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

01.11.2014р. в обідній час доби ОСОБА_6 , перебуваючи на ринку «Корал», що розташований по пр-ту Жовтневому, 311-Е в м. Миколаєві, випадково зустрів свого знайомого потерпілого ОСОБА_14 , якому запропонував поспілкуватися у кафе на території ринку, на що останній погодився. Прямуючи у бік кафе, у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння шляхом зловживання довірою потерпілого мобільним телефоном останнього. З цією метою обвинувачений попросив у ОСОБА_14 начебто для здійснення дзвінка мобільний телефон, на що потерпілий добровільно передав ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Lenovo Р780».

Отримавши телефон, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_14 , утримуючи при собі мобільний телефон ОСОБА_14 вартістю 3000 грн., діючи повторно шляхом обману заволодів ним та з місця події зник, а в подальшому розпорядився майном потерпілого ОСОБА_14 на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Дії ОСОБА_6 за вказаними епізодами обвинувачення судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; за за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинену повторно, поєднану із проникненням у житло; за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою; за ч. 2 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити вирок без зміни, як законний та обґрунтований, вивчивши матеріали кримінального провадження та переглянувши оскаржуваний вирок в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оцінивши досліджені докази, суд правильно встановив фактичні обставини вчинення злочинів ОСОБА_6 та вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, що апелянт не оспорює.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України правильно визначив покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених у санкціях відповідних статей КК України, з відбуттям цього покарання реально.

При цьому суд 1-ої інстанції врахував, що обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено шість епізодів умисних кримінальних правопорушень, два з яких відносяться до тяжких злочинів, які скоєні протягом короткого часу, п`ять з кримінальних правопорушень проти власності та один проти здоров`я особи.

Також при призначенні покарання обвинуваченому суд врахував дані про його особу: те, що він не судимий, за місцем проживання дільничним інспектором характеризується негативно, сусідами, за місцем навчання, роботи та адміністрацією СІЗО задовільно, має хронічні хвороби, виявляє змішаний розлад особистості. Як пом`якшуючі покарання обставини, суд врахував визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття.

Крім того, судом 1-ої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання враховано відсутність на час судового розгляду матеріальної шкоди, завданої злочином, яка була повністю повернута всім потерпілим батьком обвинуваченого, а також прохання потерпілого ОСОБА_13 про призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Як вбачається, судом 1-ої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 було враховано в повній мірі всі ті обставини, на які посилається захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі.

Проте, з урахуванням всіх обставин в їх сукупності, в тому числі: ступеня соціальної небезпеки вчинених злочинів, їх кількості та мотивів, з огляду на особу обвинуваченого, який схильний до вчинення правопорушень та злочинів, підтримує стосунки з особами, що ведуть антисоціальний образ життя, суд 1-ої інстанції правильно дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 лише за умови ізоляції його від суспільства та призначив йому остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі, реально.

За таких обставин є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства.
Судом 1-ої інстанції призначено обвинуваченому покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - з дня отримання копії судового рішення.

Головуюча

Судді