Справа № 370/1328/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/909/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 55 18.08.2015

УХВАЛА
Іменем України
18 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурорана ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року, якою

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина

України, з вищою освітою, працюючого менеджером в оптовій торгівлі ТОВ

«Індустріальні рішення»

звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу та закрито кримінальне провадження.

В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до ухвали суду, ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України в зв`язку з передачею на поруки та закрито кримінальне провадження щодо нього.

На вказану ухвалу, прокурором було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000067 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду. Прокурор вважає, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та допущеною неповнотою судового розгляду у підготовчому судовому засіданні при вирішенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений не погоджується з вимогами та доводами апелянта та вважає ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року законною та обґрунтованою.
Вказує, що суд першої інстанції під час розгляду справи повно та об`єктивно провів судове слідство, висновки суду, викладені в ухвалі повністю відповідають фактичним обставинам справи, правильно застосовано чинне кримінальне законодавство України, яке підлягало застосуванню та в повній мірі дотримано норми кримінально-процесуально закону під час розгляду справи. Обвинувачений просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.
За вироком суду, ОСОБА_8 вчинив самовільне залишення військової частини за наступних обставин.
Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 62 від 25.03.2014 року (по стройовій частині) ОСОБА_8 у військовому званні молодшого лейтенанта зарахований до списків особового складу цієї частини, на всі види забезпечення та призначений на посаду заступника командира роти з гуманітарних питань, а згідно наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 374 від 01.07.2014 року (по особовому складу) ОСОБА_8 присвоєно військове звання лейтенанта.
Згідно ст. 24 ч. 1 п. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року з 24.03.2014 року ОСОБА_8 набув статусу військовослужбовця і почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІУ від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
05.11.2014 року ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також вимог ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІУ від 24.03.1999 року, самовільно залишити військову частину - польова пошта НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 того ж дня біля 08 год. 00 хв. самовільно без дозволу командування залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 та направився до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому ОСОБА_8 постійно перебував за місцем проживання у с. Червона Слобода Макарівського району Київської області та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 118 від 29.04.2015 року (по стройовій частині) ОСОБА_8 на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 203 від 07.03.2015 року, відповідно до п. 4 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 17/2015 від 14.01.2015 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 113-УІІІ від 15.01.2015 року, з 29.04.2015 року, тобто більше ніж через один місяць, звільнений з військової служби, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, ОСОБА_8 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на посаді заступника командира роти з гуманітарних питань у військовому званні лейтенанта, призваним згідно із Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-УІІ від 17.03.2014 року, 05.11.2014 року біля 08 год. 00 хв. діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, самовільно без дозволу командування залишив вказану частину та направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 118 від 29.04.2015 року (по стройовій частині) на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 203 від 07.03.2015 року, відповідно до п. 4 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 17/2015 від 14.01.2015 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 113-УШ від 15.01.2015 року, з 29.04.2015 року, тобто більше ніж через один місяць звільнений з військової служби, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.407 КК України.
Заслухавши доповідача, думку прокурорів, які підтримали вимоги апеляційної скарги та її доводи, пояснення обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Ст.47 Кримінального кодексу України передбачено, що особу яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі звільнення особи від кримінальної відповідальності з цих підстав кримінальне провадження закривається (п.1 ч.2 ст.284 КПК України).
Як вбачається з матеріалів провадження суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні прийняв рішення про закриття провадження з підстав передбачених ч.2 ст.284 КПК України.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що трудовий колектив ТОВ Індустріальні рішення в особі директора підготували та подали клопотання про передачу на поруки обвинуваченого, а також протокол загальних зборів трудового колективу товариства Індустріальні рішення від 03 червня 2015 року.
Згідно приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та які оцінені судом відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався.

Із наявних матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд прийняв рішення за відсутності фактичного клопотання трудового колективу ТОВ Індустріальні рішення, задовольнивши клопотання самого обвинуваченого, а не трудового колективу.

Прокурор заперечував проти такого рішення , однак суд без спростування доводів прокурора та перевірки відповідності закону документів, що подав обвинувачений, прийняв рішення, яке на думку колегії суддів є передчасним.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності в зв`язку з передачею на поруки скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий:
Судді: