Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2445/15-к
Провадження № 1-кп/758/207/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретарів - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
потерпілої - ОСОБА_9 ,
обвинувачених - ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0008882 відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
Подільським районним судом м. Києва вироком від 16 травня 2008 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; постановою Подільського районного суду м. Києві від 24 квітня 2009 року іспитовий строк скасовано, а засудженого направлено для відбування покарання в місця позбавлення волі; ухвалою Верховного суду України від 14 травня 2009 року вказаний вирок змінено та остаточно визначено до відбуття покарання у виді 4 років позбавлення волі; 27 квітня 2013 року звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,
та
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Фастова Київської області, громадянки України, маючої повну професійно-технічну освіту, одруженої, непрацюючої, маючої на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
В ніч з 23 листопада 2014 року на 24 листопада 2014 року в приблизний період часу з 23 години 00 хвилин до 02 годину 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_10 та обвинувачена ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в якій проживав ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де сумісно вживали алкогольні напої.
Під час спілкування між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виник конфлікт в ході якого 24 листопада 2014 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діючи групою осіб, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 на ґрунті виниклої особистої неприязні, стали завдавати численні удари ногами в область тулуба і голови ОСОБА_12 .
Спричинення ударів потерпілому ОСОБА_12 з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тривало протягом 5-10 хвилин. В подальшому дії останніх були припинені присутніми в квартирі особами, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишили місце події, а потерпілий ОСОБА_12 продовжив там перебувати.
28 листопада 2014 року ОСОБА_12 був доставлений з місця проживання, а саме, з квартири АДРЕСА_4 , до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, розташованої по АДРЕСА_5 , де від отриманих тілесних ушкоджень о 10 годині 10 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_5 помер.
Згідно висновку експерта № 3025/2 від 20 лютого 2015 року, при проведенні судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_12 та вивченні даних медичної документації, у ОСОБА_12 були виявлені крововиливи в шкіру та м`які тканини грудної клітки, перелом ребер ліворуч: 3-9 ребер по середньо-ключичній лінії (3,4 ребро з ушкодженням пристінкової плеври), 11 ребра по лінії, що розташована між лопатковою та задньо-пахововою лініями, ушкодження нижньої частки лівої легені, крововиливи під органну плевру лівої легені, колапс лівої легені, наявність в лівій плевральній порожнині понад 500 см? крові, перелом 2-7, 9 ребра праворуч по середньо-ключичній та середньо-пахвовій лініям (2-5 ребро з ушкодженням пристінкової плеври), крововилив під органну плевру правої легені, наявність в плевральній порожнині понад 100 мл крові, нижньодольова правобічна після травматична пневмонія. Вищевказаний комплекс ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і між даним комплексом ушкоджень та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Окрім цього, були виявлені крововиливи в шкіру та м`які тканини голови, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень; забійна рана в ділянці голови, яка має ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок закритої тупої травми грудної клітки у вигляді крововиливу в шкіру та м`які тканини грудної клітки, множинних переломів ребер, ушкодження легень, що супроводжувалось гемотораксом з розвитком колапсу лівої легені, правобічної після травматичної пневмонії, які привели до розвитку легенево-серцевої недостатності.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та показала, що 23 листопада 2014 року вона, її донька та цивільний чоловік ОСОБА_13 у вечірню пору прийшли до квартири АДРЕСА_4 , в якій проживав ОСОБА_12 , де залишились для вживання алкогольних напоїв. В цей час в квартирі перебували ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ще один невідомий їй чоловік.
Того вечора у вказаному місці стався випадок, коли її донька вибігла з туалету з криком і в сльозах. В цей час поблизу знаходився ОСОБА_10 , якому вона розповіла про ситуацію з ОСОБА_12 . Обвинувачений ОСОБА_10 зайшов на кухню та розповів про це присутнім. Після цього, він вдарив ОСОБА_12 в обличчя, від чого останній впав. В подальшому удари йому наносились як нею, так і обвинуваченим ОСОБА_10 . Свідками конфлікту були ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .
Обвинувачена ОСОБА_11 повідомила, що в вищезазначеній квартирі вона вживала алкогольні напої в невеликій кількості. Чітко пам`ятає, що коли ОСОБА_12 лежав, вона ногою била останнього в обличчя. Окрім цього, не виключає, що могла наносити удари і в область грудної клітки. Їй ніхто не перешкоджав завдавати ударів ОСОБА_12 , зупинилась самостійно з власної волі, оскільки у потерпілого пішла кров з носу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, визнав частково та показав, що 23 листопада 2014 року він зайшов до своїх знайомих ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , які проживали в квартирі АДРЕСА_4 з метою вживання алкогольних напоїв. Приблизно через п`ятнадцять хвилин після нього до квартири прийшли ОСОБА_11 , її донька та цивільний чоловік ОСОБА_13 , та вони всі разом на кухні продовжили вживати спиртні напої. Дитина в цей час дивилась телевізор в кімнаті. Коли почувся дитячий крик з кімнати, він першим, а за ним ОСОБА_11 , попрямували до кімнати. Зайшовши туди, побачив ОСОБА_12 без нижньої білизни, на що сказав останньому одягтися та йти на кухню. Потім він та ОСОБА_11 повернулись на кухню, де ОСОБА_10 повідомив присутнім ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , що сталося, посадив ОСОБА_12 на стільчик, вдарив два рази по обличчю та пояснив за що він його вдарив. Після цього вони всі разом, щоб примиритися, випили алкоголь, та на цьому конфлікт на його думку завершився. Вищевказану квартиру залишив приблизно через 10 хвилин, та був першим з присутніх, хто пішов. Стверджував, що ним особисто інших тілесних ушкоджень ОСОБА_12 не наносилось, він не бачив, коли удари останньому наносила ОСОБА_11 .
Обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив, що того дня вживав алкоголь, однак категорично заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та вступ в злочинну змову з обвинуваченою ОСОБА_11 , стверджуючи, що визнає себе винним лише у нанесенні двох ударів по обличчю ОСОБА_12 .
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, а також визнання обвинуваченою ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд дійшов до висновку про доведеність їхньої вини у вчиненні інкримінованого їм злочину.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не знає, тому ніяких відносин не підтримувала, а з померлим ОСОБА_12 перебувала у родинних відносинах, та є його матір`ю. Останній проживав окремо від неї в квартирі АДРЕСА_4 .
24 листопада 2014 року вона вранці прийшла до помешкання сина та побачила, що він весь побитий з слідами крові лежав в ліжку. На тілі та голові було багато синців. Підлога на кухні була вся в корові, особливо біля вікна. В той час в квартирі знаходились ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які там проживали, та саме вони повідомили, що ОСОБА_12 побили ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , не повідомляючи причину побиття. Син постійно відмовлявся від виклику швидкої допомоги. Лише через п`ять днів, коли не зміг дихати, його госпіталізували до лікарні, де під час операції він помер.
Потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що їй особисто ОСОБА_12 не повідомляв, хто саме наносив йому удари від яких він перебував у такому стані.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що до подій 23 листопада 2014 року знав обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинувачену ОСОБА_11 , підтримував з ними дружні стосунки. Того дня у вечірню пору він з ОСОБА_11 та її донькою прийшли до помешкання ОСОБА_12 . Дитині включили в кімнаті мультфільми, а самі в цей час пішли на кухню вживати спиртні напої. Невдовзі до нього, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 приєдналась ОСОБА_15 , яка також проживала за даною адресою та, коли вони прийшли, спала в кімнаті. ОСОБА_10 теж перебував у квартирі, та коли ОСОБА_12 вийшов з кухні, знаходився в коридорі. Потім сталось якесь непорозуміння з дитиною та потерпілим ОСОБА_12 , яке ніхто не бачив, однак всі чули крик дівчинки. На кухню повернувся ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , який розповів присутнім про те, що ОСОБА_12 в туалеті домагався дитини. Після цього, ОСОБА_10 наніс останньому удар кулаком в обличчя, від якого той впав головою до вікна. ОСОБА_10 після падіння потерпілого наніс ще декілька ударів в область спини та зупинився. Одночасно з ним, сидячи за столом на лавці, декілька ударів ногою в район обличчя ОСОБА_12 нанесла ОСОБА_11 , після чого самостійно зупинилась. Свідок стверджував, що до спини потерпілого вона не могла дістатись, оскільки той лежав до неї обличчям. Він вважає, що удари як ОСОБА_17 , так і ОСОБА_11 , були незначними. На підлозі кухні була розлита вода, та коли у ОСОБА_18 пішла з носу кров, здавалось, що була ціла калюжа крові. Після цього він з ОСОБА_11 пішли до дому. Коли саме залишив квартиру ОСОБА_17 не пам`ятає.
Окрім цього, свідок ОСОБА_13 підтвердив, що того дня всі присутні в квартирі вживали алкогольні напої, в тому числі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що з обвинуваченим ОСОБА_10 перебуває у товариських відносинах, обвинувачену ОСОБА_11 вперше побачив 23 листопада 2015 року, коли вона з донькою та цивільним чоловіком ОСОБА_13 приходили за місцем його проживання, де спільно вживали алкогольні напої. Ввечері вони пішли, а наступного дня до нього приходив ОСОБА_10 , який повідомив, що наніс ОСОБА_12 два удари рукою в обличчя, нічого не повідомляючи про побиття потерпілого іншими особами. В подальшому, він та ОСОБА_10 пішли за адресою проживання ОСОБА_12 , де свідок побачив сліди крові на кухні. Сам ОСОБА_18 лежав у ліжку, на постелі також були сліди крові. ОСОБА_12 відмовлявся викликати швидку допомогу, бо боявся, що покарають осіб, які наносили йому удари. Про стан свого самопочуття нічого не повідомляв, хто його побив також не говорив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що з обвинуваченим ОСОБА_10 він підтримував дружні відносини, а з ОСОБА_11 був знайомий, однак ніяких відносив не підтримував. Свідком подій нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 в ніч з 23 на 24 листопада 2014 року він не був, лише бачив лежачого в ліжку ОСОБА_18 з слідами крові на обличчі. Він пропонував викликати швидку допомогу, однак той відмовився. В квартирі окрім ОСОБА_12 перебували ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що обвинуваченого ОСОБА_10 знає як сусіда. Обвинувачену ОСОБА_11 знає як цивільну дружину ОСОБА_13 , з яким раніше сама перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Свідок зазначила, що в день вчинення злочину вона перебувала в квартирі АДРЕСА_4 , де тимчасово проживала разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 . Окрім них був присутнім чоловік на ім`я ОСОБА_21 . Пізно ввечері до них прийшли ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та її донька. Дорослі сиділи на кухні та вживали спиртні напої, дитина в цей час дивилась телевізор. Очевидцем нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень вона не була, оскільки в цей час спала. Скрізь сон почула сильний шум, після цього підхопилась та побігла на кухню, де побачила лежачого в крові ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 сиділи за столом, стояли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка в той момент щось говорила ОСОБА_12 . Потім вона швидко повернулась до кімнати, розбудила ОСОБА_21 та попросила його втрутитись у конфлікт на кухні. Свідок стверджувала, що в її присутності ніхто з присутніх ОСОБА_12 ударів не наносив. Вже після конфлікту ОСОБА_15 розповідала їй, що розпочала удари наносити ОСОБА_11 , а потім приєднався ОСОБА_10 , нанісши декілька ударів.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що вона досить тривалий час проживала з ОСОБА_12 в квартирі АДРЕСА_4 , куди часто приходив обвинувачений ОСОБА_10 , оскільки з ним товаришував ОСОБА_12 , а вона особисто ніяких відносин не підтримувала. Обвинувачену ОСОБА_11 до подій 24 листопада 2014 року ніколи не бачила.
23 листопада 2014 року приблизно о 23 годині до їхнього місця проживання прийшли ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та її донька. В квартирі в цей час знаходились вона, ОСОБА_16 , чоловік на ім`я ОСОБА_21 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .
Вона з ОСОБА_16 пішли спати. Прокинулась від шуму та нецензурної лайки. Зайшовши на кухню побачила, що за столом сидів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Обвинувачена ОСОБА_11 стоячи махала руками перед ОСОБА_12 та сварилась. ОСОБА_15 сіла за стіл ближче до вікна. ОСОБА_11 стала лупцювати ОСОБА_12 по обличчю. Останній був у стані сильного алкогольного сп`яніння, тому після цих ударів він падає на підлогу. Далі ОСОБА_11 розпочала наносити взутими ногами удари ОСОБА_12 , який супротиву не чинив, лише прикривався руками. ОСОБА_15 розпочала кричати, після чого на кухню зайшов ОСОБА_10 , якому ОСОБА_11 почала розповідати про те, що ОСОБА_12 хотів зґвалтувати її дочку. До нанесення ударів ногами обвинуваченою ОСОБА_11 приєднався обвинувачений ОСОБА_10 . Їх загальну кількість сказати не може, оскільки стіл обмежував їй видимість, чітко пам`ятає лише як ОСОБА_10 зробив один раз рух ногою. Вона намагалась зупинити їх, однак лише ОСОБА_21 , зайшовши на кухню, зумів це зробити. Свідок ОСОБА_15 наголосила, що вона розповідала все так, як сталося того дня, підстав обмовляти обвинувачених не має, того дня вживала алкогольні напої в невеликій кількості.
Як зазначала під час дачі показів свідок ОСОБА_15 , після того, коли ОСОБА_10 зайшов на кухню він «втрутився в конфлікт», бачачи як останній здійснює рухи ногою, що судом сприймається як спричинення ОСОБА_10 в цей час ударів потерпілому.
Під час дачі показів свідок ОСОБА_15 зазначила, що обвинувачений ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Наступного дня він прийшов за місцем їх проживання, щоб з`ясувати обставини подій, оскільки він не зрозумів, що сталося вночі, тому вона вважає, що саме перебування у такому стані заважало ОСОБА_10 у день вчинення злочину адекватно сприйняти ситуацію з побиттям ОСОБА_12 .
Аналізуючи покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 суд звертає увагу, що безпосередніми очевидцями спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень були лише ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .
Оцінюючи покази вищезазначених свідків та обвинувачених по справі в межах пред`явленого обвинувачення, згідно якого « ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступили в конфлікт з ОСОБА_12 в ході якого 24 листопада 2014 року приблизно о 02 годині 00 хвилин діючи групою осіб, з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому на ґрунті виниклої особистої неприязні, стали завдавати численні удари ногами в область тулуба і голови ОСОБА_12 », суд вважає, що як ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та самі обвинувачені в цій частині дали правдиві покази, однозначно підтвердивши факт нанесення потерпілому ОСОБА_12 ударів як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_11 , хоча по різному свідчили про механізм їх нанесення. Встановлена суперечність в цій частині, на думку суду, викликана в першу чергу фактом перебування всіх присутніх в день вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що значно вплинуло на їхню свідомість та належне сприйняття обставин події, а з боку свідка ОСОБА_13 - бажанням пом`якшити ступінь відповідальності ОСОБА_11 , з якою він на той час підтримував фактично шлюбні відносини.
Окрім показань допитаних в судовому засіданні свідків обвинувачення, вина ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також підтверджується наступними наданими та дослідженими судом доказами.
Згідно висновку експерта № 3025/2, при проведенні судово-медичної експертизи трупа та вивченні даних медичної документації, у ОСОБА_12 були виявлені наступні тілесні ушкодження: крововиливи в шкіру та м`які тканини грудної клітки, перелом ребер ліворуч: 3-9 ребра по середньо-ключичній лінії (3,4 ребро з ушкодженням пристінкової плеври), 11 ребра по лінії, що розташована між лопатковою та задньо-паховою лініями, ушкодження нижньої частки лівої легені, крововиливи під органну плевру лівої легені, колапс лівої легені, наявність в лівій плевральній порожнині понад 500 см? крові, перелом 2-7, 9 ребер праворуч по середньо-ключичній та середньо-паховій лініям ( з ушкодженням пристінкової плеври), крововилив під органну плевру правої легені, наявність в плевральній порожнині понад 100 мл крові, нижньодольова правобічна після травматична пневмонія, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя і між даним комплексом ушкоджень та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Окрім цього, виявлені крововиливи в шкіру та м`які тканини голови, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень; забійна рана в ділянці голови, що має ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Характер та морфологія усіх виявлених ушкоджень свідчить про те, що всі вони виникли від неодноразової дії тупого предмета(-ів). Експерт, прийнявши до уваги зовнішній вигляд виявлених при проведенні експертизи ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження, враховуючи дані, викладені в постанові слідчого та медичній карті стаціонарного хворого, не виключає можливість виникнення всіх виявлених ушкоджень в строк, який становить 23 листопада 2014 року.
Смерть ОСОБА_12 настала в настілок закритої тупої травми грудної клітки у вигляді крововиливу в шкіру та м`які тканини грудної клітки, множинних переломів ребер, ушкодження легень, що супроводжувалось гемотораксом з розвитком колапсу лівої легені, розвитком правобічної після травматичної пневмонії, які привели до розвитку легенево-серцевої недостатності.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_22 підтвердив даний ним висновок № 3025/2 від 20 лютого 2015 року, показавши, що характер та морфологія виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень свідчить про їх утворення від неодноразової дії тупого предмету, зокрема взутою ногою чи кулаком. Експертом не виключається можливість утворення ударів в голову потерпілого внаслідок падіння. Що стосується виявлених травм грудної клітини, вони утворились як від локальної дії тупого предмету, так і від дії травмуючої сили, та не могли утворитись внаслідок падіння.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 1099 від 30 грудня 2014 року, ОСОБА_11 в період часу, до якого відноситься діяння, не виявляла ознак будь-якого психічного розладу і за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час не виявляє ознак будь-якого психічного розладу та за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 32 від 17 лютого 2015 року, ОСОБА_10 в ніч з 23 листопада на 24 листопада 2014 року, не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час не виявляє ознак хронічного психічного захворювання, в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходиться, виявляє ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, проведення протиалкогольного лікування не потребує.
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Таким чином, суд розцінює невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 як обрану ним позицію захисту від пред`явленого обвинувачення, спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину, оскільки його доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а зібрані та досліджені у справі докази, суд вважає послідовними, логічними, такими, що взаємозв`язані між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

В ході судового розгляду справи судом достовірно встановлено, що удари ОСОБА_12 наносились як обвинуваченою ОСОБА_11 , так і обвинуваченим ОСОБА_10 , тобто вони діяли групою осіб в складі двох виконавців без попередньої домовленості між собою про це. Відсутність попередньої змови виразилась в тому, що виконавці злочину до моменту його вчинення не обговорювали питання про його вчинення, не домовлялися про спільність своїх дій та розподіл ролей.
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діяли спонтанно, ситуативно об`єднали зусилля для досягнення загального злочинного результату безпосередньо в процесі його вчинення, усвідомлюючи, що діють спільно для досягнення єдиного злочинного результату.
Оцінюючи суб`єктивне ставлення обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до наслідків їхніх дій, суд враховує сукупність всіх обставин вчиненого злочину, а саме, спосіб нанесення тілесних ушкоджень, їх характер та локалізацію, причину припинення злочинних дій, поведінку як обвинувачених, так і потерпілого до моменту вчинення злочину, їх стосунки, та приходить до висновку, що спричинення смерті потерпілому ОСОБА_12 не охоплювалось умислом обвинувачених.
При вивченні даного питання судом досліджено правовий висновок Верховного Суду України у справі про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми частини другої статті 121 КК України щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень від 07 травня 2015 року, відповідно до якого Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 28 травня 2015 року, розглядаючи справу № 5-25кс15, висловився про те, що склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, оскільки за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.
Суд зазначив, що, вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, не бажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються їй лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини.
Складність об`єктивної сторони зазначеного злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різних похідних наслідків: первинний із них (найближчий) - тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони), які перебувають у необхідному причинному зв`язку із наслідками вторинними (віддаленими) -смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового, наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а відносно другого (кваліфікованого) наслідку - тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю і органами досудового розслідування правильно кваліфіковані їхні дії за ч. 2 ст. 121 КК України, які виразились у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинених групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
При цьому суд вважає за необхідне виключити з формулювання пред`явленого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачення в даному кримінальному провадженні посилання на «нанесення обвинуваченою ОСОБА_11 удару ногою в область тулуба ОСОБА_12 , який сидів на стільці в приміщенні кухні, в результаті чого останній впав на підлогу», оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про їхню особу, те, що вони офіційно не були працевлаштовані, у лікаря психіатра на обліку не перебували, обвинувачений ОСОБА_10 перебував на обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, а обвинувачена ОСОБА_11 на обліку у лікаря нарколога не перебувала, вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, в той час коли обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочин, маючи непогашену та не зняту судимість.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_11 , суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст. 66 КК України, оскільки вона визнала свою провину в пред`явленому їй обвинуваченні, висловила жаль з приводу вчиненого, в судовому засіданні попросила вибачення у матері померлого ОСОБА_12 , повідомила про свою готовність підлягати кримінальній відповідальності, що вказує саме на її суб`єктивне ставлення до вчиненого і сприймається судом як наявність у обвинуваченої ОСОБА_11 належної критичної оцінки до своєї протиправної поведінки, яка свідчить про щире каяття.
Окрім цього, керуючись ч. 2 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_11 , суд визнає перебування на її утриманні малолітньої доньки ОСОБА_23 , 2005 року народження, яку виховує одна (відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України), та наявність у дитини ряду захворювань.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено п.13 ч. 1 ст. 67 КК України.
У зв`язку із наявністю декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_11 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, яка визнала свою провину, виявила жаль з приводу вчиненого, заміжня, раніше злочинів не вчиняла, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає за можливе відповідно до ст. 69 КК України призначити їй основне покарання, передбачене ч .2 ст. 121 КК України нижче від нижчої межі, встановленої в санкції цієї статті.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_10 суд не вбачає у зв`язку з відсутністю двох обставин, що пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Враховуючи вказані обставини, а також конкретні обставини справи, суспільну небезпеку вчиненого злочину, наслідки від вчинених злочинних дій, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що мета покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 може бути досягнута лише шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі, яке пов`язане з ізоляцією від суспільства, що відповідатиме суспільній небезпеці вчиненого злочину проти здоров`я людини, яке є соціальною цінністю, посягання на яку суворо оцінюється з боку держави та відповідальність за яке не повинна викликати у особи та оточуючих відчуття безкарності.
Питання з речовим доказом суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, з 08 грудня 2014 року.
Обраний стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області (№ 13) до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту її фактичного затримання після звернення вироку до виконання, зарахувавши до нього час перебування обвинуваченої під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області (№ 13) з 08 грудня 2014 року по 23 квітня 2015 року.
Обраний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу залишити без змін.
Речовий докази по справі змиви рідини бурого кольору, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити на зберіганні в матеріалах справи, які перебувають у прокурора.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва, а особою, яка перебуває під вартою - протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

СуддяОСОБА_1