АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в примішенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «Кей-Колект» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.15 р. задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором прокуратури Дарницького району м. Києва ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному 13 вересня 2015 року до ЄРДР за № 0007852, та накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено проводити реєстраційні дії та розпорядження з вказаною квартирою.

Виконання ухвали покладено на орган досудового розслідування в даному кримінальному провадженні СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, з метою забезпечення схоронності даного майна, а також недопущення незаконної перереєстрації прав власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за іншими особами, на яке було спрямоване кримінальне правопорушення, або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник власника майна ТОВ «Кей-Колект» адвокат ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що при винесенні ухвали істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, розгляд проводився неповно та однобічно, а висновки викладені в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.2015 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором прокуратури Дарницького району м. Києва ОСОБА_6 , про арешт майна.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт посилається на положення ст. 173 КПК України та зазначає, що слідчий суддя, на його думку, невірно визначив правову підставу для арешту майна, а також не врахував достатність та наявність доказів, що вказують на вчинення ТОВ «Кей-Колект» кримінального правопорушення.

Також, на думку апелянта, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази вчинення кримінального правопорушення, а тим більше відношення ТОВ «Кей-Колект» до вказаного кримінального правопорушення, в результаті чого, слідчий суддя, всупереч вимогам ст. 170 КПК України, застосував такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, за відсутності доводів обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, що призвело до втручання у права та законні інтереси ТОВ «Кей-Колект».

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, не перевірив достовірності факту належності права власності майна, оскільки ТОВ «Кей-Колект» набуло права вимоги до боржників за договором факторингу №1 від 12.12.2011 року від ПАТ «Укрсиббанк», крім того набуло права вимоги і за іпотечним договором, що свідчить про законність переходу права вимоги від ПАТ «Укрсиббанк» до ТОВ «Кей-Колект», що призвело до порушення майнових прав товариства на вказане житлове приміщення.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2015 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що ухвала була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує та копія ухвали на адресу ТОВ «Кей-Колект» не направлялася, а про існування даної ухвали йому стало відомо лише 20 жовтня 2015 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, тому вважає, що строк пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Кей-Колект» адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 16.09.2015 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0007852 від 13.09.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 12.09.2015 року до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшли матеріали про вчинення шахрайських дій невстановленими особами в результаті чого гр. ОСОБА_8 завдано значної матеріальної шкоди.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_8 являється власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.03.2008 року, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального органу, зареєстрованого в реєстрі під №6511, ОСОБА_9 .

Між гр. ОСОБА_8 та ПАТ «Укрсиббанк» 14.03.2008 року укладено договір про надання споживчого кредиту №0 в розмірі 130000 доларів США. У забезпечення виконання зобов`язань по вказаному кредитному договору ОСОБА_8 передала ПАТ «Укрсиббанк» в іпотеку вказану квартиру, в свою чергу ПАТ «Укрсиббанк» 12.12.2011 року відступило ТОВ «Кей-Колект» () відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги за зобов`язаннями відповідача по кредитному договору.

16.07.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 неправомірно вчинено виконавчий напис на підставі договору іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «Кей-Колект».

15.09.2015 року слідчий СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором прокуратури Дарницького району міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

16.09.2015 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене із прокурором прокуратури Дарницького району м. Києва ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ,оскільки вказана квартира є предметом кримінального правопорушення та незастосування заборони на перереєстрацію квартири може призвести до подальшої незаконної перереєстрації прав власності на дану квартиру за іншими особами з метою подальшого перепродажу.

З ухвали слідчого судді місцевого суду вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, досліджені матеріали кримінального провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 , постановлене з дотриманням норм кримінального процесуального закону, а тому є законним та обґрунтованим.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а саме те, що зазначена у клопотанні квартира, відповідає критеріям, встановленим у п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що квартира є предметом злочину, та з метою забезпечення схоронності даного майна, а також з метою недопущення перереєстрації прав власності на вказану квартиру або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених частиною другою ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, доводи апелянта, що слідчий суддя невірно визначив правову підставу для арешту майна, а також не врахував достатність доказів, що вказують на вчинення ТОВ «Кей-Колект» кримінального правопорушення, є безпідставними.

Посилання апелянта на ті обставини, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, не перевірив достовірності факту належності права власності майна, оскільки ТОВ «Кей-Колект» набуло права вимоги до боржників за договором факторингу №1 від 12.12.2011 року від ПАТ «Укрсиббанк», крім того набуло права вимоги і за іпотечним договором, що свідчить про законність переходу права вимоги від ПАТ «Укрсиббанк» до ТОВ «Кей-Колект», також не може прийматися до уваги, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті, як того вимагає кримінальний процесуальний закон.

Доводи апеляційної скарги щодо істотних порушень слідчим суддею суду першої інстанції норм кримінального процесуального закону України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі представника ТОВ «Кей-Колект» адвоката ОСОБА_5 обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення місцевого суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Кей-Колект» адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором прокуратури Дарницького району м. Києва ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні внесеному 13 вересня 2015 року до ЄРДР за № 0007852, та накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено проводити реєстраційні дії та розпорядження з вказаною квартирою, залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майнаТОВ «Кей-Колект» адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 е ц ь