Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
20 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретарі судового засідання: ОСОБА_4
З участю прокурора: ОСОБА_5
Обвинуваченого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Рівне кримінальне провадження №0000062 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 26 жовтня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 жовтня 2015 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України за примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України закрито у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Судом вирішено питання стосовно речових доказів.
Як визнав суд, ОСОБА_6 30 січня 2015 року, о 23 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем "ВАЗ 21053", д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Замкова, що в м.Дубно Рівненської області у напрямку центру м.Дубно Рівненської області в порушення вимог п.2.3 Правил дорожнього руху України, що вимагає бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та п.10.1, що вимагає перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, відволікшись від керування транспортним засобом, здійснив наїзд на пішоходів неповнолітнього ОСОБА_8 , неповнолітню ОСОБА_9 та неповнолітню ОСОБА_10 , що знаходились на краю правої проїзної частини дороги по ходу руху автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування зазначає, що при винесенні ухвали судом не враховано, що останній вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння та заподіяв шкоду не лише потерпілим, а й інтересам суспільства. Вказує, що звільнення від кримінальної відповідальності не буде сприяти його виправленню та попередженню нових злочинів.
Просить ухвалу місцевого суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу та просить призначити новий розгляд в суді першої інстанції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який просить вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч.1 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, яким суд дав повну, всебічну оцінку і є обґрунтованим.
Кваліфікація його дій за ч.1 ст.286 КК України є правильною і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до початку судового засідання обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду, відшкодував збитки та примирився з потерпілими. При цьому будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не мають.

Крім того, судом першої інстанції враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, добровільно відшкодував збитки державі за лікування потерпілих згідно заявленого прокурором позову про що свідчить оригінал банківської квитанції, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Що ж до посилання прокурора в апеляційній скарзі про те, що судом не надано правової оцінки обтяжуючим обставинам, колегія суддів вважає необґрунтованими. Так при закритті кримінального провадження місцевий суд взяв до уваги тяжкість вчиненого злочину, пом`якшуючі обставини, відсутність претензій з боку потерпілих та добровільно відшкодовані збитки. Крім того, враховано те, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Викладені в апеляційній скарзі доводи прокурора про те, що обвинуваченим заподіяно шкоду й інтересам суспільства не заслуговує на увагу. Зазначене положення застосовується лише до угод про примирення відповідно до п.2 ч.7 ст.474 КПК України. Щодо закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України, то це положення не застосовується.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 жовтня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3