Справа№1-14/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2011 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі

головуючого судді: Шипов І. М.

судді Подалюка О.Ф.

народних засідателів Близнюк О.І., Савченко С.В., та ОСОБА_1

при секретарі Крохмальна Л.В.

з участю прокурора Шваб О.В.

адвоката ОСОБА_2 та ОСОБА_3

та потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про обвинувачення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця с. Солдатське, Великописарівського району Сумської області, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, розлученого, має одну малолітню дитину: син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого за ст.115 ч.2 п.1 КК України, -

Встановив:

06 квітня 2010 року близько 21-ї години ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого тимчасового проживання, що розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Музикальна 2, в квартирі №21, під час сварки на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою умисного вбивства двох осіб, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які знаходились в даній квартирі, наніс 5 ударів ножем ОСОБА_8, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого поранення грудної клітки справа в правій підключичній області; двох проникаючих поранень грудної клітки зліва, які продовжуються в ранові канали, що проникають в ліву плевральну порожнину з ушкодженням верхньої долі лівої легені та двох проникаючих поранень грудної клітки, які перетинають одне одну та продовжуються в поєднаний рановий канал, що проникає в ліву плевральну порожнину з ушкодженням шостого ребра, які в своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, після чого наніс 5 ударів ножем ОСОБА_9, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення в правій надключичній області та проникаючого поранення по передній поверхні грудної клітки зліва, які продовжуються в ранові канали, що проникають в ліву плевральну порожнину з ушкодженням верхньої долі лівої легені; проникаючого поранення грудної клітки справа, що продовжується в рановий канал, який проникає в праву плевральну порожнину з пошкодженням нижньої долі правої легені; непроникаючого поранення лівої половини грудної клітки попередній пахвинній лінії, які в своїй сукупності за ступенем тяжкості, відносно живої людини, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, від яких останні померли на місці події.

Смерть потерпілого ОСОБА_8 настала внаслідок гострої крововтрати, що виникла від сукупності спричинених ушкоджень у вигляді колото-різаних проникаючих та сліпого поранення грудної клітки з ушкодженням легені.

Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала внаслідок гострої крововтрати, що виникла від сукупності спричинених ушкоджень у вигляді колото-різаних проникаючих та сліпого поранення грудної клітки з ушкодженням легені.

Допитаний в суді, в якості підсудного ОСОБА_6 вину в предявленому обвинуваченні не визнав, та показав, що він ніякого вбивства двох осіб не скоював. Раніше давав покази під психологічним тиском працівників міліції, не в повній мірі розумів, що відбувається, його обдурили працівники міліції. ОСОБА_10 він на прохання та переконання працівника міліції ОСОБА_11 написав явку з повинною, однак дана явка є не правдивою, та написаною ним під диктовку працівника міліції. Вважає, що він у своїх попередніх показах оговорив себе. ОСОБА_10 він, під час проведення відтворення, показував на місці та розповідав про злочин, як його навчили працівники міліції. При цьому він також боявся за свою малолітньою дитину, та колишнью дружину.

ОСОБА_10 поведінку підсудного суд оцінює критично, як природну захисну реакцію на предявлене обвинувачення з метою уникнути покарання за вчинений злочин, заплутати суд та перешкодити встановленню істині у справі. Крім того покази підсудного не відповідають дійсності, обставинам справи, характеру скоєного злочину, повністю спростовуються показами, свідків, та матеріалами справи, а саме:

Свідок ОСОБА_11 показав, що в квітні 2010 року до Великописарівського РВ приїхали працівники міліції з Чернігова. Вони повідомили, що в м. Чернігові скоєно вбивство двох чоловік і, що в скоєнні даного злочину підозрюється ОСОБА_6 він запамятав ці відомості, а також записав імей телефону, який зник з місця злочину, та належав одному з убитих. Після цього він став цікавитись де може перебувати ОСОБА_6. 16.04.2010 року йому повідомили, що ОСОБА_6 сів до маршрутного таксі та виїжджає з місця мешкання його батьків с.Солдатське. Він повідомив про це керівництво та разом з іншими працівниками міліції, на службовому автомобілі виїхав назустріч маршрутці. В с. Тарасівка вони зупинили маршрутку та зустріли ОСОБА_6. Який вийшов до нього та повідомив, що зрозумів, що приїхали за ним та попросився поїхати до міліції. Вони сіли в службовий автомобіль та поїхали до райвідділу. Там при вході він залишив ОСОБА_6, а сам пішов до робочого кабінету та повідомив у м. Чернігів, про ОСОБА_6. Після цього став чекати працівників міліції з м. Чернігова. Через деякий час черговий повідомив, що до нього хоче пройти ОСОБА_6. В кабінеті ОСОБА_6 став з ним розмовляти, та питати поради, що йому робити. Він порадив зізнатись у всьому, якщо він винний. Після цього ОСОБА_6 сам написав явку з повинною. Він також перевірив у нього мобільний телефон і впевнився, що той має імей, який йому повідомили працівники міліції з м. Чернігова. Він забрав явку з повинною, а ОСОБА_6 відвели до кімнати відвідувачів, де він і був раніше. Коли приїхали працівники з м. Чернігів, він передав явку з повинною їм. Особисто він не робив огляду ОСОБА_6, та не відбирав у нього пояснень по злочину. Будь які деталі злочину йому невідомі і він не розповідав, а тим паче не диктував ОСОБА_6 явку з повинною.

Дані покази повністю підтверджуються явкою з повинною ОСОБА_6 в котрій останній зізнається у вбивстві ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (т.1 а.с.21)

ОСОБА_10 протоколом огляду від 16 квітня 2010 року проведеного в приміщенні Великописарівського РВ УМВС, смт.Великописарівка, Сумської області, під час якого у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено телефон марки «НОКІА 1100» та СІМ-карту мобільного оператора „ДІДЖУС, який належав ОСОБА_9 (т.1 а.с.46).

Свідок ОСОБА_12 показав, що 17.04.2010 року його запросили працівники міліції приїхати до міліції та бути понятим під час відтворення обстановки та обставин події. Він погодився та приїхав туди з ОСОБА_13. Там їм розяснили їх права та ОСОБА_6 розповів про вчинення ним вбивства двох осіб. Після цього вони також проїхали на місце події і там ОСОБА_6 показував на місці та розповідав в деталях, як було скоєно злочин. Розповідав він без примусу зі сторони будь кого, орієнтувався вільно в квартирі, поправляв присутніх. У нього склалось враження, що саме він скоїв вбивство двох чоловіків.

Свідок ОСОБА_13 дав аналогічні покази.

Дані покази свідків повністю співпадають з показами ОСОБА_6, які були дані ним під час досудового слідства, дані покази логічно узгоджуються між собою.

Відповідно до протоколу відтворення обстановки та обставин події, з участю адвоката та понятих, ОСОБА_6 розповів та показав на місці, про обставини злочину, а також поправляв статиста, який на його прохання взяв в руки табурет, та став показувати саме як здійснювався напад на нього. При цьому він попросив статиста взяти табурет не за ніжку, а за частину, на яку безпосередньо сідають, долонею вверх, а пальцями вниз, тим самим деталізувавши події, що на думку суду не могло бути відомо людині, яка не приймала участь в злочині та конфлікті. (т.1 а.с.89-92).

При цьому здійснювалась відеозапис події, і під час її перегляду, відповідно до протоколу перегляду відеозапису, ОСОБА_6 не заявив ніяких доповнень та зауважень, що вона не відповідає дійсності (т.1 а.с.93).

Крім того висновок додаткової судово-медичної експертизи №26 від 14 червня 2010 року, зазначає, що комплекс тілесних ушкоджень виявлений у ОСОБА_8 міг утворитись у вказаний строк 06 квітня 2010 року та при обставинах на які вказує ОСОБА_6 в протоколі допиту 17 квітня 2010 року та під час відтворення обстановки та обставин події 17 квітня 2010 року. (т.1 а.с. 190-196),

Висновком додаткової судово-медичної експертизи №25 від 14 червня 2010 року, також вказує, що комплекс тілесних ушкоджень виявлений у ОСОБА_9 міг утворитись у вказаний строк 06 квітня 2010 року та при обставинах на які вказує ОСОБА_6 в протоколі допиту 17 квітня 2010 року та під час відтворення обстановки та обставин події 17 квітня 2010 року. (т.1 а.с.198-204)

07.07.2010 року ОСОБА_6, під час ознайомлення з даними висновками експертизи не заявив будь яких зауважень та клопотань, а погодився з ними в присутності адвоката (т.1 а.с.197, 205), хоча на той час заперечував свою причетність до злочину відповідно до додаткового протоколу допиту обвинуваченого (т.1 а.с.101-103).

Допитаний в ході досудового слідства як обвинувачений ОСОБА_6 зазначив особисто в присутності адвоката, що 06 квітня 2010 року, приблизно о 21 годині, він повернувся з роботи до квартири в якій тимчасово проживав й побачив, що ОСОБА_9 та ще один невідомий чоловік, якого він знав наочно, і як згодом виявилось звали ОСОБА_8, розпивали спиртні напої сидячи на кухні квартири. Він зайшов до кухні, привітався та почав готувати собі вечерю. ОСОБА_8 сказав що він прийшов вчасно і піде за горілкою. Він сидів та чистив картоплю біля вікна в кухні й в цей час до нього підійшов ОСОБА_8 й штовхнув його по спині. Він встав зі стільця й теж штовхнув ОСОБА_8 Поштовхавшись вони заспокоїлись.Через незначний проміжок часу, після того, як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 випили ще спиртного, вони вже вдвох почали лізти до нього битись, а саме, ОСОБА_9 підійшов та схватив його за светр, але він його сильно штовхнув в груди, від чого останній попятився з кухні. Михайло взяв табуретку, яка стояла в кухні в праву руку й замахнувся нею на нього. З кухонного столу, який розташований біля холодильника, він для того щоб налякати ОСОБА_8, взяв в праву руку кухонний ніж, держак якого виготовлений з пластмаси зеленого кольору, з довжиною леза приблизно 10-12 сантиметрів. Ніж він тримав в руці лезом направленим вверх. Але це на нього не вплинуло й ОСОБА_8 почав наносити йому удар табуреткою зверху вниз. Даний удар він відвів лівою рукою й табуретка вилетіла з рук останнього. Він був злим і одразу ж, з якою метою вказати не може, він наніс декілька ударів вищевказаним ножем ОСОБА_8 в область грудної клітини. Від нанесених ним ударів ОСОБА_8 впав на підлогу кухні, головою в бік мийки, ногами в бік виходу з кухні. В цей час до кухні з коридору зайшов ОСОБА_9 й побачив, що в нього в руках ніж. Він розвернувся й пішов до однієї з кімнат квартири, де знаходився телевізор (зали квартири). Ніж зоставався в нього в руках і він пішов слідом за ОСОБА_14, з якою метою не знає. Зайшовши до зали він побачив, що ОСОБА_14 стоїть біля дивану в залі. Останній почав на нього кричати, суть слів зводилася до питання: «Що ти накоїв?». ОСОБА_9 почав йти на нього та продовжував кричати. Він бачив, що ОСОБА_9 був агресивно настроєний і вважає, що той прямував в його бік для того, щоб вступити з ним в бійку. Він з силою штовхнув ОСОБА_9 і той впав на диван. Коли ОСОБА_9 почав підніматися з дивану він наніс йому декілька ударів ножем в область грудної клітини, яким він наносив удари й ОСОБА_8. Ніж при цьому він тримав в правій руці, лезо було направлено вверх. Яким саме чином він наносив удари він не памятає. З якою метою він наносив удари ножем ОСОБА_9 він не знає. Крім ударів ножем він більше не наносив ніяких ударів. Від нанесених мною ударів ОСОБА_9 впав на диван. Після нанесення вищевказаних ударів, він вийшов до коридору й взяв свою куртку - дублянку і повернувшись до зали викинув ніж через вікно, яке було відчинене. Куди впав даний ніж він не дивився. Вийшовши з зали, він пішов до кухні та взяв мобільний телефон марки «НОКІЯ 1100», в корпусі сірого кольору, який належав ОСОБА_9 й вийшов з квартири. Вхідних дверей квартири він за собою не зачиняв. Умисел, що до того, щоб забрати телефон ОСОБА_9 у нього виник після того як він хотів виходити з квартири, оскільки він хотів зателефонувати своїй матері, але не було з чого. Вийшовши з квартири він попрямував на зупинку громадського транспорту, яка знаходиться одразу біля будинку й там посидів деякий час, курив, думав про те що сталося. Посидівши деякий час він пішки пішов до залізничного вокзалу, звідки електричкою поїхав в м. Ніжин, а з пересадками на поїзді та маршрутному автобусі поїхав додому в с. Солдатське. В селі він перебував декілька днів, після чого поїхав до м. Києва дізнатися за роботу. Повернувшись мати сказала, що його розшукували працівники міліції. Наступного дня 16 квітня 2010 року він самостійно поїхав до Великописарівського РВ УМВС у Сумській області для того, щоб повідомити працівникам міліції про вчинений ним злочин. Прибувши до райвідділу він написав явку з повинною. Про скоєний ним злочин, до того як повідомити працівникам міліції, він нікому не розповідав.

Свою вину у вчиненні даного злочину він визнає частково через те, що наміру вбивати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у нього не було (т.1 а.с.98-100).

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджуються та логічно узгоджуються між собою і відповідно до роздруківки зєднань мобільного телефону ІМЕІ:35880300/985587/0, котрий належав ОСОБА_9 за час з 01.03.2010 року по 16.04.2010 року, наданою ТОВ „Астеліт по постанові про зняття інформації з каналів звязку Апеляційного суду Чернігівської області №413 від 05 липня 2010 року відповідно до якої, до 13 години 45 хвилин 06.04.2010 року розмови по даному терміналу здійснювались приблизно з сталою періодичністю рівномірно, з привязкою до базових станцій розташованих в м.Чернігів на вулицях Текстильників та Толстого. Після 13 години 45 хвилин 06.04.2010 року слідуючий вихідний дзвінок з даного терміналу було зафіксовано 07.04.2010 року о 07.54 годині, з привязкою до базової станції розташованої в м.Ніжин провулок Урожайний. Дзвінок було здійснено на мобільний номер 999677924, який належить ОСОБА_15, яка в своєму допиті в якості свідка підтвердила факт того, що в цей час їй дзвонив її син ОСОБА_6 з невідомого їй номеру. Раніше, згідно роздруківки, на її номер не проводились дзвінки з даного терміналу мобільного звязку. 07.04.2010 року о 08.32 годині, з привязкою до базової станції розташованої в м.Ніжин провулок Урожайний, було здійснено вхідний дзвінок з мобільного номеру НОМЕР_1, який належить ОСОБА_16, який в своєму допиті в якості свідка підтвердила факт того, що 07.04.2010 року близько 9.00 години дзвонив ОСОБА_9 на його мобільний номер, але ніхто не відповідав, а в подальшому дзвінки переадресовувались на автовідповідач. До 08.32 години 07.04.2010 року мобільному терміналу, визначеному за номером ІМЕІ:35880300/985587/0, відповідав мобільний номер оператора «Лайф», який належав ОСОБА_9. (т.2 а.с.168-173).

Відповідно до висновку стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи №361 від 05 жовтня 2010 року ОСОБА_6 в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, будь-якими психічними захворюваннями не хворів. По своєму психічному стану міг усвідомлювати свої дії та керувати їми. ОСОБА_6 не знаходить таких індивідуально-психологічних особливостей, які могли істотно вплинути на його поведінку під час інкримінованого йому діяння. З урахуванням рівня психічного розвитку і індивідуальних психічних особливостей ОСОБА_6 може правильно сприймати обставини справи і може давати відповідні покази. В період інкримінованого діяння ОСОБА_6 не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також в іншому виразному емоційному стані. На даний час ОСОБА_6 також не хворіє будь-якими психічними захворюваннями. По своєму психічному стану може усвідомлювати свої дії та керувати їми. В застосуванні по відношенню до нього примусових заходів медичного впливу не потребує. По своєму психічному стану в даний час ОСОБА_6 може приймати участь в проведенні досудового слідства та приймати участь в розгляді справи в суді. ( а.с.266-270 т.2 )

Допитаний як потерпілий ОСОБА_4 охарактеризовав свого вбитого брата ОСОБА_8 з позитивної сторони, однак як чоловіка, який зловживав алкогольними напоями. ОСОБА_10 він заявив позов про стягнення з підсудного моральної шкоди в сумі 300000 грн, та матеріальної шкоди в сумі 3281 грн. 40 коп., відповідно надавши в підтвердження матеріальних витрат товарні чеки. ОСОБА_10 просив застосувати до підсудного покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Аналогічно охарактеризовала вбитого ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_5, при цьому вона не наполягала на суворому покаранні для підсудного, а просила обмежитись мінімальним покаранням.

Крім наведеного вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- рапортами про вчинений злочин згідно яких 13 квітня 2010 року в квартирі АДРЕСА_1 було виявлено два трупи з слідами насильницької смерті, один труп належав господарю квартири ОСОБА_9, труп іншого чоловіка імовірно малежав ОСОБА_8 (т.1 а.с.18,19)

- протоколом огляду місця події від 13 квітня 2010 року , проведеного за адресою: АДРЕСА_2, під час якого було виявлено трупи громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_8, та вилучено сім ножів, змиви речовини бурого кольору, шматок шпалер, недопалки цигарок та сліди рук (т.1 а.с.22-25)

- протоколом огляду місця події від 14 квітня 2010 року приміщення моргу №1 м. Чернігова під час якого було виявлено та вилучено одяг в який був вдягнений труп потерпілого ОСОБА_9, фрагменти нігтьових пластин лівої та правої руки трупу з піднігтьовим вмістом, волосся (т.1 а.с.34)

- протоколом огляду місця події від 14 квітня 2010 року приміщення моргу №1 м. Чернігова під час якого було виявлено та вилучено одяг в який був вдягнений труп потерпілого ОСОБА_8 фрагменти нігтьових пластин лівої та правої руки трупу з піднігтьовим вмістом, волосся (т.1 а.с.33)

- протоколами оглядів місця події від 15 квітня 2010 року приміщення моргу №1 м. Чернігова під час якого було виявлено та вилучено фаланги пальців рук потерпілого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 (т.1 а.с.41)

- протоколом додаткового огляду місця події від 14 квітня 2010 року проведеного за адресою: АДРЕСА_2, під час якого було виявлено та вилучено: відбитки пальців рук, пачки з-під цигарок, ніж (т.1 а.с.39,40)

- висновком судово-медичної експертизи №312 від 12 травня 2010 року, згідно з яким потерпілому ОСОБА_8, спричинено тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого поранення грудної клітки справа в правій підключичній області; двох проникаючих поранень грудної клітки зліва, які продовжуються в ранові канали, що проникають в ліву плевральну порожнину з ушкодженням верхньої долі лівої легені та двох проникаючих поранень грудної клітки, які перетинають одне одну та продовжуються в поєднаний рановий канал, що проникає в ліву плевральну порожнину з ушкодженням шостого ребра, які в своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 є гостра крововтрата, що виникла від сукупності спричинених ушкоджень у вигляді колото-різаних проникаючих та сліпого поранення грудної клітки з ушкодженням легені. Вищевказані поранення утворились в результаті не менше ніж 5-ти кратної дії предмета (предметів), що мають колюче-ріжучі властивості типу ножа. Між отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді поранень грудної клітки з ушкодженням лівої легені, що супроводжувались гострою крововтратою, та настанням смерті громадянина ОСОБА_8 існує прямий причинно-наслідковий звязок (т.1 а.с.151-167)

- висновком судово-медичної експертизи №313 від 12 травня 2010 року, згідно з яким потерпілому ОСОБА_9, спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення в правій надключичній області та проникаючого поранення по передній поверхні грудної клітки зліва, які продовжуються в ранові канали, що проникають в ліву плевральну порожнину з ушкодженням верхньої долі лівої легені; проникаючого поранення грудної клітки справа, що продовжується в рановий канал, який проникає в праву плевральну порожнину з пошкодженням нижньої долі правої легені; непроникаючого поранення лівої половини грудної клітки попередній пахвинній лінії, які в своїй сукупності за ступенем тяжкості, відносно живої людини, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 є гостра крововтрата, що виникла від сукупності спричинених ушкоджень у вигляді колото-різаних проникаючих та сліпого поранення грудної клітки з ушкодженням легені. Вищевказані поранення утворились в результаті не менше ніж 5-ти кратної дії предмета (предметів), що мають колюче-ріжучі властивості типу ножа. Між отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді поранень грудної клітки з ушкодженням лівої та правої легень, що супроводжувались гострою крововтратою, та настанням смерті громадянина ОСОБА_9 існує прямий причинно-наслідковий звязок (т.1 а.с.171-186)

- протоколом відібрання зразків для експертного дослідження, котрим у ОСОБА_6 відібрані зразки крові та слини (т.1 а.с.207)

- висновком судово-цитологічної експертизи №108 від 17 червня 2010 року, згідно з яким при дослідженні на двох недопалках виявлений антиген В, який походить від видільника. На одному з недопалків виявлена слина особи чоловічої генетичної статі. Враховуючи групу крові і категорію видільництва ОСОБА_6 походження слини від нього не виключається (т.1 а.с.211-213)

- висновком судово-цитологічної експертизи №65 від 29 квітня 2010 року, згідно з яким при дослідженні фрагментів нігтьових пластин правої та лівої руки потерпілого ОСОБА_8 виявлена кров людини, статева належність якої не встановлена. При серологічному дослідженні крові виявлені антигени А та Н, ізогемаглютиніни не визначились. Отже кров походить від особи (осіб) з групою крові А з супутнім антигеном Н, яким є і сам потерпілий ОСОБА_8. Або має місце змішання крові осіб з групами крові А та О. Враховуючи групу крові потерпілого ОСОБА_17, присутність його слідів в піднігтьовому вмісті потерпілого ОСОБА_8 не виключається в якості домішку (т.1 а.с.218-220)

- висновком судово-цитологічної експертизи №66 від 29 квітня 2010 року, згідно з яким при дослідженні фрагментів нігтьових пластин правої та лівої руки потерпілого ОСОБА_9 виявлена кров людини, статева належність якої не встановлена. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н, ізогемаглютиніни не визначились. Отже, сліди крові походять від особи (осіб) з групою крові О(Н), яким є і сам потерпілий ОСОБА_9 (т.1 а.с.225-227)

- висновком судово-імунологічної експертизи №82 від 28 квітня 2010 року, згідно з яким при дослідженні відрізка шматка шпалери знайдена кров людини, в якій серологічно виявлений лише антиген ОСОБА_10 чином, не виключено, що кров походить від особи з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. ОСОБА_10 особою міг бути потерпілий ОСОБА_9 (т.1 а.с.232-235)

- висновком судово-імунологічної експертизи №83 від 22 квітня 2010 року, згідно з яким обєкти вилучені з раковини, являються волоссям, яке належить людині і походить з голови. При порівняльному дослідженні його між собою та із зразками волосся з голови трупа ОСОБА_9 виявлено схожість волосся по більшості морфологічних ознак. Таким чином, ймовірно походження волосся з голови ОСОБА_9 (т.1 а.с.240-242)

- висновком судово-імунологічної експертизи №81 від 28 квітня 2010 року, згідно з яким в змиві з поверхні дверного відкосу, вилученого при огляді місця події, знайдено кров людини без домішку поту, в якій серологічно виявлені антигени А і ОСОБА_18 чином, кров на змиві могла походити від особи з групою АВ. Домішок в цих слідах крові потерпілого ОСОБА_8, крові якого властивий антиген А, не виключається. (т.1 а.с.254-257)

- висновком дактилоскопічної експертизи № 251 від 27 квітня 2010 року згідно з яким слід пальця руки з відрізка «ЛС-24 під цифрою 5 (банка з варенням на тумбочці) залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_6 ( т.2 а.с.73-83)

- речовими доказами по справі - мобільним телефоном марки «НОКІА 1100», змивом речовини бурого кольору, відрізком шпалер, зразками крові та слини ОСОБА_6, недопалками, волоссям, фрагментами нігтьових пластин, одягом в який були вдягнені ОСОБА_9 та ОСОБА_8, слідами рук котрі знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів в Чернігівському МВ УМВС України в Чернігівській області (т.2 а.с.8, 32, 111, 102, 124)

Під час судового слідства ОСОБА_6 неодноразово змінював свої покази, доповнював їх та уточнював відповідно до заданих йому питань та наведених доказів по справі. При цьому вказав, що він був у поганому стані здоровя під час дачі показів на досудовому слідстві, та повністю не розумів їх суті, робив це на прохання працівників міліції, яких боявся.

Однак на питання «Чому, під час обрання відносно нього судом запобіжно заходу у вигляді утримання під вартою, він ніяких скарг на працівників міліції не виказував, також повністю підтримував свої визнавальні покази ?», відповів, «…що боявся працівників міліції, які на його думку могли прийти до слідчого ізолятору та там застосувати до нього недозволені методи слідства. ОСОБА_18 відповів, що його не оглядав лікар під час прибуття до СІЗО».

Відповідно до довідки з СІЗО, ОСОБА_6 прибув до СІЗО 31 м. Чернігова 22.04.2010р. та був оглянутий лікарем. Під час огляду скарг на стан здоровя не предявляв, тілесних ушкоджень виявлено не було.

Наведене вище, на думку суду, свідчить про хаотичні намагання підсудного, відповідно до обставин справи, уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Дане судження суду ґрунтується на висновку стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи №361 від 05 жовтня 2010 року, де в психологічному дослідженні зазначено, що ОСОБА_6: «В контакте-пассивный, формальный, на вопросы отвечает уклончиво, избирательно. Эмоционально маловыразителен, сдержан во внешних проявлениях….Суждения логичны, целенаправленны, малодифференцированны…..В беседе по поводу инкриминируемого деяния отрицает свою причастность к нему, заявляет, что когда он пришел в квартиру, то «застал там два трупа»…..Свои показания на следствии трактует как «написанные следователем». В ходе предварительного следствия подексперный давал подробные показания, демонстрировал свои действия в ходе воспроизведения обстановки и обстоятельств событий. Сообщал о том, что у него возник конфликт с потерпевшими, они нападали на него, он отбивался, поэтому ударил ножом сначала одного потерпевшего, затем второго. Описывает себя в етот период «злым» на потерпевших за их действия и оскорбления. Каких-либо интенсивных эмоциональных переживаний или необычных ощущений у себя в тот период не описывает. Признаков, характерных для выраженных аффективных состояний, в поведении подэкспертного (согласно собственным показаниям на следствии) не обнаруживалось». (т.2 а.с.264)

ОСОБА_6, під час ознайомлення з даним висновком експертизи, ніяких зауважень на нього не виказував, заяв від нього не надійшло - (т.2 а.с.271), а тому даний висновок судом приймається як беззаперечний та обєктивний.

Суд також не приймає до уваги та критично ставиться до тверджень ОСОБА_6 про застосування до нього фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції, які доставляли його до м. Чернігова, та з боку працівників Великописарівського РВМ.

Свідок ОСОБА_19 показав, що він здійснював розкриття вбивства двох осіб в м. Чернігові по вул.. Музикальна. Він, разом з іншими працівниками міліції двічі їздив до Великописарівського РВМ для розшуку ОСОБА_6, оскільки були достатні дані, що він причетний до скоєння даного злочину. Перший раз вони бесідували з працівниками міліції Великописарівського РВМ та повідомили їм про ОСОБА_6, та інші дані, однак не повідомляли деталей вчинення злочину. 16.04.2010 року він також їздив до Великописарівсбького РВМ для затримання ОСОБА_6, та доставки його до м. Чернігів. У ОСОБА_6 було вилучено мобільний телефон, який зник з місця злочину. ОСОБА_18 його на службовому автомобілі доставили до м. Чернігів, при цьому разом з ним заїжджали до нього додому, там взяли йому змінний одяг, та їжу. ОСОБА_6 сидів в автомобілі і до нього підходили його батьки, хто саме він не памятає. До ОСОБА_6 не застосовувалась будь яких недозволених методів слідства, та впливу. Йому нічого не розповідали про обставини скоєння злочину. Під час слідування до м. Чернігів, ОСОБА_6 не виказував будь яких скарг.

Свідок ОСОБА_20 дав аналогічні покази.

Допитана як свідок ОСОБА_15 показала, що їй нічого невідомо про вбивство. Її син ОСОБА_6 про це їй нічого не розповідав. 16.04.2010 року її син поїхав до виконавчої служби, щоб владнати питання з виплатою аліментів на свого сина. Через деякий час вона зателефонувала до ОСОБА_11 та стала з ним спілкуватись. Той повідомив їй, що у її сина є проблеми і, що він порадив йому написати явку з повинною, що є відбиткі пальців на місці злочину та так буде краще. Вона хотіла поїхати до міліції, однак ОСОБА_11 сказав їй чекати дома, і що сина привезуть додому. У вечері приїхали працівники міліції з м. Чернігова, вели себе зухвало. Син не скаржився їй про побиття його з боку працівників міліції, ніяких синців у нього не було. Вона зібрала перевдягтись сину та вони поїхали. Сина може охарактеризувати тільки з позитивної сторони. ОСОБА_18 повідомила, що її син ОСОБА_6, після служби в Збройних Силах України, де він отримав черепно-мозкову травму, фантазує, та може розповідати вигадки. Вона скаржилась на ОСОБА_11 та інших працівників міліції до Генеральної прокуратури України.

За скаргами ОСОБА_15 прокуратурою Великописарівського району Сумської області та прокуратурою м. Чернігова проведено службову перевірку та винесено постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно посадових осіб, працівників міліції. Дані постанови ніким не оскаржені та не скасовані.

Наглядове провадження №ПР 26, та відмовний матеріал №24 пр-11, які витребувані судом з прокуратури Великописарівського району Сумської області і прокуратури м. Чернігова, та оглянуті в судовому засіданні.

Аналізуючи викладені докази суд приходить до висновку, що дії підсудного, які виразились в умисному вбивстві двох осіб, тобто умисному противоправному заподіянні смерті ОСОБА_8, та ОСОБА_9, підлягають кваліфікації за ст.115 ч.2 п.1 КК України.

Обставин, що помякшують відповідальність підсудного та обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не виявлено.

Цивільний позов ОСОБА_21 в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 3281 грн. 40 коп. підлягає задоволенню, разом з тим згідно ст.28 КПК України цивільний позов, в частині стягнення моральної шкоди, заявлений ОСОБА_4 підлягає залишенню без розгляду, оскільки відповідно до ст..1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сімєю. Під час судового слідства, потерпілим ОСОБА_4 не надано суду документальних доказів про проживання з ОСОБА_8 однією сімєю. Разом з тим суд розяснює, що позивач має право звернутись до суду по стягненню моральної шкоди в порядку цивільного судопровадження.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, відношення до скоєного та наслідків, враховується особа підсудного, те, що він раніше ні до кримінальної, ні до адміністративної відподівальності не притягувався, злочин скоїв вперше, стан його здоровя, матеріальний та сімейний стан, знаходження на утриманні малолітньої дитини на користь якої з нього призначено стягнення аліментів, перебування його в розшуку за несплатою аліментів, його характеристика яка є формально позитивною, прохання потерпілого ОСОБА_4 застосувати до підсудного покарання у вигляді довічного позбавлення волі, та прохання потерпілої ОСОБА_5 застосувати до підсудного мінімальне покарання, особисту поведінку потерпілих, та враховуючи його молодий вік і виходячи з зазначеного, суд вважає, що достатнє та необхідне покарання за скоєне повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_6 визнати винним по ст.115 ч.2 п.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 15 (пятнадцяти) років позбавлення волі.

Позов ОСОБА_4 в частині стягнення з підсудного моральної шкоди, залишити без розгляду, розяснивши, що він має право звернутись до суду за захистом своїх прав в порядку цивільного судопровадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 3281 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 2090 грн. 80 коп. судових витрат за проведення експертиз на користь держави.

Речові докази по справі;

- мобільний телефон марки «НОКІА 1100» - передати потерпілій ОСОБА_5,

- змив речовини бурого кольору, відрізок шпалер, зразки крові та слини ОСОБА_6, недопалки, волоссям, фрагменти нігтьових пластин, сліди рук, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області знищити,

- одяг в який були вдягнені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 передати потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити без змін утримання під вартою в СІЗО 31 м. Чернігова, зарахувавши в строк відбуття покарання, знаходження його під вартою з часу затримання, а саме з 17.04.2010 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з наступного дня після його проголошення, а засудженим, що знаходиться під вартою в той же термін, з часу отримання копії вироку.

Головуючий суддя І.М.Шипов

суддя О.Ф.Подалюка

Народні засідателі:

______________О.І.Близнюк

______________С.В.Савченко

______________В.В.Донець

Суддя І.М. Шипов