Справа № 587/2340/14-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, непрацюючого, неодруженого, без місця реєстрації, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04 серпня 2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі і звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки у відповідності з ст. 75 КК України; вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2012 року за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, 71 КК України до 6 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України за наступних обставин.
До Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області (№ 116) засуджений ОСОБА_5 прибув 13.03.2013 року із СІЗО м. Києва, етапом через СІЗО м. Суми.
Під час тримання в Київському слідчому ізоляторі до праці не залучався, вимоги режиму тримання постійно порушував, за що має 4 стягнення від начальника та заступника начальника СІЗО (3 рази поміщався до карцеру, 1 догана), заохочень не мав. За час тримання в Сумському слідчому ізоляторі до праці не залучався, вимоги режиму тримання постійно порушував, за що має 2 стягнення від начальника СІЗО, заохочень не має.
За час тримання в Сумській виправній колонії (№ 116) з 13.03.2013 року по день поміщення до СІЗО м. Суми ОСОБА_5 зарекомендував себе як злісний порушник режиму відбування покарання. За порушення вимог режиму тримання має 38 стягнень, 5 разів поміщався до ДІЗО та 2 рази до приміщення камерного типу, у виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з власним небажанням працювати.
За систематичні порушення режиму тримання в місцях позбавлення волі, по установі, ОСОБА_5 поставлений на облік як злісний порушник встановленого порядку відбування покарання (Наказ № 378 від 23.07.2014).
Так, 20.07.2014 року ОСОБА_5 грубо порушив вимоги ст. 107 КВК України, а саме: близько 10 год. 45 хв. під час відбування покарання в камері № 5 ДІЗО установи, він занавішував проглядове віконце камери та намагався вести спілкування з іншими засудженими ДІЗО, чим порушив вимоги умов відбування покарання в колоніях для засуджених.
На зауваження, що його дії являються забороненими для засуджених, він не реагував, висловлюючись на адресу представника адміністрації нецензурними словами. Таким чином, своїми діями, ОСОБА_5 створив перешкоди для здійснення нагляду за своїми діями та поведінкою представнику адміністрації установи. Надати письмове пояснення по факту свого порушення він відмовився в категоричній формі, про що був складений відповідний акт.
Таким чином, ОСОБА_5 порушив п. 29 ПВР, у відповідності з яким а) засудженим забороняється: спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, звертатися до них з проханням про виконання незаконних дій; чинити опір законним діям персоналу колонії, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених; вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська; завішувати чи міняти без дозволу адміністрації колонії спальні місця, а також обладнувати їх у комунально-побутових та інших службових або виробничих приміщеннях; б) засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.
Враховуючи те, що до засудженого ОСОБА_5 неодноразово застосовувалися різноманітні дисциплінарні стягнення, на які він не реагував, продовжуючи порушувати режим відбування покарання, було прийнято рішення про застосування до останнього крайнього заходу дисциплінарного впливу, а саме поміщення до приміщення камерного типу. 22.07.2014 р. його було поміщено до приміщення камерного типу на 1 місяць. Незважаючи на це, ОСОБА_5 продовжував порушувати вимоги ПВР.
Так, 21 липня 2014 року в. о. начальника ДПК ОСОБА_6 , який відповідно до положень ст. 135 КВК України є представником адміністрації установи виконання покарань, ОСОБА_5 оголошено обов`язок ( згідно графіку затвердженого начальником установи), відпрацювати 2 години, а саме: зробити вологе прибирання камери № 5 ДІЗО, в якій він зараз утримується. Йому було роз`яснено вимоги чинного законодавства України, а саме ст. 118 КВК України та правові наслідки передбачені ст. 391 КК України в разі не виконання запропонованої роботи, але ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився від запропонованої роботи, мотивуючи це поганим особистим самопочуттям. Начальником медико-санітарної частини установи ОСОБА_7 був проведений огляд ОСОБА_5 та встановлено, що даний об`єм роботи він може виконувати без шкоди для свого здоров`я. ОСОБА_5 повторно було роз`яснено вимоги статей 118 КВК України та передбачені ст. 391 КК України правові наслідки, у зв`язку з невиконанням запропонованої роботи та запропоновано виконати обов`язкове відпрацювання відповідно до вимог ч. 5 ст. 118 КВК України, але він повторно в категоричній формі відмовився від запропонованої роботи, почав підвищувати голос на працівників установи та скаржитись на свої хронічні захворювання, на що начальник МСЧ установи намагався пояснити, що даний об`єм роботи він може виконувати без шкоди для свого здоров`я. Після цього ОСОБА_5 ще гучніше почав кричати, висловлював своє невдоволення в бік адміністрації установи та режиму тримання в цілому, а також висловлювався нецензурною лайкою. На зауваження не реагував, вів себе зухвало, нетактовно та провокував працівників установи. ОСОБА_5 інвентарем для прибирання та формою одягу за сезоном був забезпечений в повному обсязі. Йому було запропоновано надати письмове пояснення з приводу своєї відмови, але він в категоричній формі відмовився написати пояснення з приводу своєї відмови від виконання двохгодинного відпрацювання, без зазначення будь якого мотиву своєї відмови. ОСОБА_5 своїми діями грубо порушив вимоги режиму відбування покарання , зокрема, ч. 5 ст. 118 КВК України, а саме: засуджені до позбавлення волі можуть залучатися без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. За вчинене правопорушення ОСОБА_5 23 липня 2014 року було оголошено догану, однак ОСОБА_5 продовжував порушувати правила внутрішнього розпорядку.
Так, 30.07.2014 року о 11 год. 30 хв. засудженому ОСОБА_5 в.о начальника ДПК майором внутрішньої служби ОСОБА_8 , який відповідно до положень ст. 135 КПК України є представником адміністрації установи виконання покарань, було запропоновано згідно графіку двохгодинного відпрацювання, затвердженого начальником установи, зробити вологе прибирання камери № 5 ПКТ, в якій він утримується. ОСОБА_5 було роз`яснено вимоги чинного законодавства України, а саме ст. 118 КВК України, правові наслідки, передбаченні ст. 391 КК України в разі не виконання вимог адміністрації установи, але він в категоричній формі відмовився від запропонованої роботи, мотивуючи це поганим самопочуттям. Начальником медичної частини установи був проведений огляд обвинуваченого та встановлено, що даний об`єм роботи він може виконувати без шкоди для свого здоров`я. ОСОБА_5 повторно були роз`яснені вимоги ст. 118 КВК України, правові наслідки передбаченні ст. 391 КК України в зв`язку з невиконанням запропонованої роботи та запропоновано виконати відпрацювання відповідно до вимог ч. 5 ст. 118 КВК України, але він повторно, в категоричній формі, відмовився, почав підвищувати голос на працівників установи та скаржитись на свої хронічні захворювання, на що начальник медичної частини установи намагався пояснити, що даний об`єм роботи він може виконувати без шкоди для свого здоров`я. Після чого ОСОБА_5 ще гучніше почав кричати, висловлював своє невдоволення в бік адміністрації установи та режиму тримання в цілому. На зауваження не реагував, вів себе зухвало та нетактовно по відношенню до працівників установи. Йому було запропоновано надати письмове пояснення з приводу своєї відмови від виконання двохгодинного відпрацювання та поведінки, але він в категоричній формі відмовився написати пояснення, грубо порушивши, таким чином, вимоги п. 29 ПВР, затверджених наказом ДДУПВП №275-2003р. (Державний департамент України з питань виконання покарань, з 2010 р. - Державна пенітенціарна служба України).
Продовжуючи порушувати вимоги законодавства, 02.08.2014 року ОСОБА_5 порушив розклад денний, а саме о 10 год. 30 хв. під час обходу ПКТ установи він спав на лавці, на зроблені зауваження ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , який відповідно до Посадової інструкції чергового помічника начальника установи, затвердженої начальником Сумської виправної колонії № 116, має право вимагати від засуджених неухильного дотримання правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, не відреагував та продовжував лежати. На повторне зауваження він знову не відреагував та продовжував лежати на лавці в камері ПКТ. Надати письмове пояснення по факту порушення режиму дня він відмовився в категоричній формі, про що складений відповідний акт. Таким чином, ОСОБА_5 порушив п. 29 ПВР, затверджених наказом ДДУПВП №275-2003р., а саме засуджені зобов`язані суворо дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом установи та іншими особами. За вчинене порушення 04.08.2014 року ОСОБА_5 оголошено «сувору догану», однак, незважаючи на це, ОСОБА_5 належних висновків не зробив та продовжував порушувати вимоги ПВР.
Так, 05.08.2014 р. ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги ст. 107 КВК України, п. 29 ПВР, затверджених наказом ДДУПВП №275-2003р., о 06 год. 05 хв., під час відбування покарання в камері № 5 ПКТ установи, занавішував проглядове віконце камери, чим порушив вимоги умов відбування покарання в колоніях для засуджених. На зауваження ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , який відповідно до Посадової інструкції чергового помічника начальника установи, затвердженої начальником Сумської виправної колонії № 116, має право вимагати від засуджених неухильного дотримання правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, ОСОБА_5 не реагував, висловлюючи невдоволення режимом тримання в установі. Надати письмове пояснення по факту свого порушення він відмовився в категоричній формі про, що складений відповідний акт.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений заявив, що свою вину не визнає, однак в ході судового засідання визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, за обставин, викладених в описовій частині вироку.
Вина обвинуваченого підтверджується також іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.
Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що він працює начальником відділу нагляду та безпеки Сумської ВК №116 і за своїми обов`язками 16 квітня 2014 року під час перевірки дотримання режимних вимог він виявив, що у приміщенні, де утримувався ОСОБА_5 , було не заправлене ліжко, на ньому були розкидані особисті речі обвинуваченого. На зроблене зауваження ОСОБА_5 відреагував неадекватно, почав підвищувати голос, в категоричній формі відмовився заправляти ліжко та складати особисті речі, висловлював невдоволення умовами режиму тримання. На пропозицію надати письмові пояснення з приводу порушення умов утримання ОСОБА_5 відмовився в категоричній формі. ОСОБА_5 неодноразово і систематично порушував умови утримання, на зауваження не реагував, постійно протидіяв адміністрації колонії у здійсненні своїх функцій, неодноразово поміщався в ПКТ та ДІЗО.
Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що з 2011 року він працює інспектором відділу нагляду та безпеки Сумської ВК №116, де з березня 2013 року відбуває покарання ОСОБА_5 , який характеризується як особа, схильна до порушень режиму утримання. Так, 10 липня 2014 року ОСОБА_5 , грубо порушуючи положення ст. 107 КВК України, о 6 годині 15 хв. під час відбування покарання в ДІЗО шляхом перекрикування розмовляв з іншими засудженими, вів розмови негативного характеру, що негативно впливають на оперативний стан в установі, на зауваження не реагував, надати письмові пояснення з приводу допущених порушень відмовився в категоричній формі.
Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він з травня 2014 року працює оперуповноваженим оперативної частини Сумської виправної колонії №116. За своїми посадовими обов`язками він неодноразово був очевидцем порушень з боку обвинуваченого режиму тримання та розпорядку дня. Зокрема, 14 січня 2014 року близько 10 години в стаціонарі медичної частини в палаті №5 ОСОБА_5 був виявлений сплячим на своєму спальному місці, що є порушенням Правил внутрішнього розпорядку. На зроблене зауваження ОСОБА_5 відреагував зухвало, висловлював невдоволення діями адміністрації та режимом тримання в цілому, чим подавав негативний приклад іншим засудженим. На пропозицію надати письмові пояснення з приводу порушення умов утримання ОСОБА_5 відмовився в категоричній формі.
Свідок ОСОБА_6 пояснив суду , що з липня 2014 року він працює начальником дільниці посиленого контролю СВК№116, де з березня 2013 року відбував покарання ОСОБА_5 , який є злісним порушником режиму утримання. Так, 21 липня 2014 року ним було оголошено ОСОБА_5 обов`язок ( згідно графіку затвердженого начальником установи), відпрацювати 2 години, а саме: зробити вологе прибирання камери № 5 ДІЗО, в якій він зараз утримується. ОСОБА_5 було роз`яснено вимоги чинного законодавства України, а саме ст. 118 КВК України та правові наслідки передбачені ст. 391 КК України в разі не виконання без поважної причини запропонованої роботи, але ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився від запропонованої роботи, мотивуючи це поганим особистим самопочуттям. Начальником медико-санітарної частини установи ОСОБА_7 був проведений огляд ОСОБА_5 та встановлено, що даний об`єм роботи він може виконувати без шкоди для свого здоров`я. ОСОБА_5 повторно було роз`яснено вимоги статей 118 КВК України та передбачені ст. 391 КК України правові наслідки, у зв`язку з невиконанням роботи та запропоновано виконати обов`язкове відпрацювання відповідно до вимог ч. 5 ст. 118 КВК України, але він повторно в категоричній формі відмовився від запропонованої роботи, почав підвищувати голос на працівників установи та скаржитись на свої хронічні захворювання, на що начальник медсанчастини установи намагався пояснити, що даний об`єм роботи обвинувачений може виконувати без шкоди для свого здоров`я. Після цього ОСОБА_5 ще гучніше почав кричати, висловлював своє невдоволення в бік адміністрації установи та режиму тримання в цілому, а також висловлювався нецензурною лайкою. На зауваження не реагував, вів себе зухвало, нетактовно та провокував працівників установи, в категоричній формі відмовився написати пояснення з приводу своєї відмови від виконання двохгодинного відпрацювання, без зазначення будь - якого мотиву своєї відмови. За вчинене правопорушення ОСОБА_5 23 липня 2014 року було оголошено догану.
Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він працює начальником відділення СПС СВК №116, де з березня 2013 року відбував покарання ОСОБА_5 , який є злісним порушником режиму утримання. Так, 3 липня 2014 року ОСОБА_5 о 6 годині 10 хвилин ранку не виконав команду «підйом» та спав на своєму спальному місці, на зауваження представників адміністрації не реагував, в категоричній формі відмовився написати пояснення з приводу порушення ним розпорядку дня, про що був складений відповідний акт. Своїми діями ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 29 ПВР, затверджених наказом ДДУПВП №275-2003р.
Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що у 2013-2014 р.р. він працював заступником начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи СВК №116, де з березня 2013 року відбував покарання ОСОБА_5 , який зарекомендував себе як особа, схильна до вчинення порушень режиму тримання та правил внутрішнього розпорядку. Так, 16 квітня 2013 року під час проведення ранкової фізичної зарядки засуджених СПС №4 ОСОБА_5 о 6 годині 10 хвилин в категоричній формі відмовився виходити на зарядку, продовжував спати та лежати на своєму спальному місці, на законні зауваження представників адміністрації колонії не реагував та продовжував лежати на ліжку. Його було доставлено до чергової частини для написання письмового пояснення з приводу порушення, однак ОСОБА_5 відмовився від написання будь-яких пояснень. Крім того, в 2014 році ОСОБА_5 було запропоновано відпрацювати 2 години, однак на законні вимоги ОСОБА_5 відмовився, про що був складений рапорт. На ОСОБА_5 протягом часу його перебування в установі, було накладено багато дисциплінарних стягнень за порушення ПВР та режиму тримання.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що з 2007 року працює в Сумській ВК №116 на посаді інспектора відділу нагляду та безпеки. ОСОБА_5 біля року перебуває в установі і за цей час зарекомендував себе з негативного боку. Зокрема, свідок пояснив, що ним відносно ОСОБА_5 в березні 2013 року був складений матеріал за фактом виявлення в обвинуваченого пігулок. Надати письмові пояснення з приводу виявленого порушення ОСОБА_5 відмовився в категоричній формі, поводив себе зухвало. Крім того, ним в грудні 2013 року був складений матеріал про порушення ПВР, допущені ОСОБА_5 , який в денний час спав в приміщенні ДІЗО. Від будь-яких пояснень ОСОБА_5 відмовився.
Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що він працює черговим помічником начальника СВК №116, де з березня 2013 року перебував засуджений ОСОБА_5 , відносно якого складалася велика кількість протоколів про допущені порушення Правил внутрішнього розпорядку та режиму тримання в установі.
Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що він є працівником відділу нагляду та безпеки СВК №116, де біля року відбував покарання ОСОБА_5 7 липня 2014 року ОСОБА_5 намагався встановити камерний зв`язок з камерою №1 шляхом перекрикування, в ділянці ПКТ, на зауваження не реагував, чим порушив вимоги ПВР . Від будь-яких пояснень ОСОБА_5 відмовився.
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він є працівником СВК -116. 18 червня 2014 року ОСОБА_5 , який на той час перебував в дільниці посиленого контролю, о 8 годині 15 хвилин спав на своєму спальному місці, що заборонено правилами внутрішнього розпорядку. Від будь-яких пояснень ОСОБА_5 відмовився.
Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що він працює черговим помічником начальника установи СВК-116, де з березня 2013 року відбував покарання ОСОБА_5 , який характеризується як злісний порушник режиму відбування покарання та особа, яка проявляє непокору законним розпорядженням адміністрації установи. Так, 1 серпня 2014 року ОСОБА_5 , будучи поміщений за порушення ПВР до приміщення камерного типу, під час обходу спав на лавці, що заборонено правилами внутрішнього розпорядку. На зауваження він не реагував, продовжував лежати, від будь-яких пояснень відмовився. Також приблизно в цей же період часу ОСОБА_5 грубо порушив вимоги ст. 107 КВК України, а саме: близько 6 год. 05. хв. під час відбування покарання в камері № 5 ПКТ установи, він занавішував проглядове віконце камери, на зауваження не реагував, від надання будь-яких письмових пояснень відмовився.
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 391 КК України, оскільки він, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, будучи особою, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому негативно характеризується, пом*якшуючі відповідальність обставини свою вину визнав, страждає низкою хвороб, з приводу чого під час розгляду справи йому неодноразово надавалася медична допомога, матеріальна шкода не завдана.
Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374,376 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ст. 391 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років 9 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково, у вигляді 4 місяців позбавлення волі, приєднати покарання, призначене ОСОБА_5 за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2012 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, і остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 місяць.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити - утримання під вартою, рахуючи строк відбування покарання з 8 лютого 2016 року.
Зарахувати в строк відбування покарання час утримання ОСОБА_5 в СІЗО м. Суми з 20 серпня 2014 року по 8 лютого 2016 року включно з розрахунку, встановленого Законом України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя