Справа № 405/7618/15-к
1-кп/405/359/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2015 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження № 0009487 у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровоград, громадянина України, українця, який має базову загальну середню освіту, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення, у тому, що він, 04.10.2015 року в період часу з 21.00 год. по 01.00 год. 05.10.2015 року, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , підійшовши до підвіконника спальної кімнати, в якій на той момент спала потерпіла ОСОБА_5 , побачив золотий ланцюжок із золотим кулоном, срібний ланцюжок із срібним хрестиком та мобільний телефон марки «LG». В цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, взяв з підвіконника спальної кімнати золотий ланцюжок вагою 10 грам, вартість якого складає 4312,70 грн., золотий кулон вагою 5 грамів, вартість якого складає 2156,35 грн., срібний ланцюжок вагою 20 грамів, вартість якого складає 170,60 грн., срібний хрестик вагою 10 грамів, вартість якого складає 85,30 грн. та мобільний телефон марки «LG Р715 КU» вартість якого складає 1143, 00 грн. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, з викраденим майном потерпілої з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 7867,95 грн.
Дані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 надійшло до Ленінського районного суду м. Кіровограда з обвинувальним актом та угодою про примирення, укладеної 29.10.2015 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_5 .
За змістом угоди про примирення під час досудового розслідування ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.185 КК України визнав повністю. Крім того, погоджена сторонами угода містить наступні положення:
1.Підозрюваний ОСОБА_3 в суді погоджується з пред`явленим йому обвинуваченням;
2.Підозрюваний ОСОБА_3 в ході досудового або судового провадження відшкодував збитки, заподіяні своїми злочинними діями потерпілій стороні в повному обсязі;
3.Потерпіла сторона від висунення вимог та претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження відмовилась;
4.Сторони погоджуються на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
5.Інші дії, які підозрюваний повинен вчинити на користь потерпілої сторони, відсутні.
Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених ч. 5 ст. 474 КПК України; для потерпілї обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинуваченій також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно частини 3 статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.
Суд, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одружений, характеризується за місцем проживання задовільно, беззастережно визнав свою винуватість.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , та в якому останній визнав себе винним, відповідно до частини 3 статті 12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, а отже угода про примирення укладена відповідно до вимог закону.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений зазначив, що цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КК України, вище вказана угода про примирення, укладена ним з потерпілим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпіла у судовому засіданні зазначила, що цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Вище вказана угода про примирення, укладена нею з обвинуваченим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, обвинуваченому та потерпілій роз`ясненні наслідки невиконання цієї угоди відповідно до КПК України.
Суд перевіривши угоду встановив, що вона складена відповідно до вимог ст. 471 КПК України; її умови не суперечать нормам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; взяті на себе за угодою зобов`язання обвинуваченим фактично виконані; узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України.
За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілої, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 29 жовтня 2015 року, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009487 від 06.10.2015 року, яка укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У відповідності з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 3 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.
Суддя: ОСОБА_1