ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі:колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника- адвоката ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні угоду про визнання винуватості, яка укладена між прокурором відділу нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000099 від 11.08.2014 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Селидове Донецької області, українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 260 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 , в перших числах травня 2014 року, точна дата органами досудового розслідування не встановлена, діючи умисно, з метою участі в діяльності не передбачених законом збройних формувань, прибув на так званий, «блок-пост», збудований представниками не передбачених законом збройних формувань злочинної організації «Донецька народна республіка» з використанням бетонних блоків та наповнених піском мішків, розташований в с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області на автомобільній дорозі сполученням Красноармійськ-Донецьк, де добровільно вступив до не передбачених законом збройних формувань, які дислокувались на цьому блок-посту.

Обвинувачений ОСОБА_7 , вступаючи до особового складу так званого «блок-посту», був достовірно обізнаним, що останній відноситься до не передбачених законом збройних формувань, а саме має організаційну структуру військового типу (поділяється на так звані «групи» («зміни»), які здійснюють чергування на так званому «блок-посту», з визначенням особового складу кожної з них), має воєнізований характер завдань та методів (охорона території відповідно автомобільної дороги сполученням АДРЕСА_2 , з використанням вогнепальної зброї) та ставить перед собою специфічні завдання (охорона зазначених територій, перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на зазначеному «блок-посту», обладнання на території населеного пункту Карлівка та автодороги так званих «блокпостів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України), має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальна зброя автомати).

При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 , вступаючи до складу зазначеного вище так званого «блок-посту» злочинної організації «Донецької народної республіки», був достовірно обізнаним, що останній не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

У подальшому, в період часу з 30 травня 2014 року по 01 липня 2014 року обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у складі не передбачених законом збройних формуваньтак званого «блок-посту» злочинної організації «Донецька народна республіка», брав участь у їх діяльності зокрема, знаходячись разом з іншими озброєними особами на так званому «блок-посту» в сел. Карлівка Мар`їнського району Донецької області, де здійснював незаконні фільтраційні заходи щодо перевірки автотранспорту та осіб, які переміщувалисьавтомобільною дорогою сполученням АДРЕСА_2 , та перешкоджав переміщенню через вказаний «блок-пост» військовослужбовців Збройних Сил України та інших збройних формувань України, а також у другій половині червня 2014 року, точна дата органами досудового розслідування не встановлена, виїжджав у складі інших невстановлених учасників не передбачених законом збройних формувань злочинної організації «Донецька народна республіка» до населеного пункту Піски Ясинуватського району Донецької області для відпрацювання дій учасників не передбачених законом збройних формувань у разі оголошення бойової тривоги.
Крім того, в зазначений період часу, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, знаходячись на зазначеному «блок-посту» в сел. Карлівка Мар`їнського району Донецької області, брав участь у спорудженні та обладнанні казарми для розміщення особового складу не передбачених законом збройних формувань злочинної організації «Донецька народна республіка» поруч з місцем розташування «блок-посту».

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, за власною ініціативою, брав участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань злочинної організації «Донецька народна республіка», виконував функції з охорони контрольованої останніми території та перешкоджання проїзду через неї військовослужбовців Збройних Сил України та інших збройних формувань України, брав участь у матеріально-технічному забезпеченні функціонування так званого «блок-посту» шляхом спорудження казарми для розміщення особового складу не передбачених законом збройних формувань.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_7 виразилися в участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

23 січня 2015 року між прокурором відділу нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_7 під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 260 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_7 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин передбачений ч.2 ст. 260 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і ОСОБА_7 та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 січня 2015 року між прокурором відділу нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_4 та ОСОБА_7

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 260 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Строк відбуття покарання рахувати з 11 серпня 2014 року, залишив незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3