АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/5021/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/628/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 04 листопада 2015 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001917, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку з порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року обвинувальний акт ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Під час підготовчого судового засідання суд дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в анкетних даних ОСОБА_6 відомості про його місце проживання не відповідають дійсності, встановити його місце знаходження та забезпечити яку в судове засідання не можливо, ухвалу про примусовий привід не виконано.

Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, про відсутність можливості провести підготовче судове засідання та вирішити питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим обвинувальний акт було повернуто прокурору для усунення зазначених недоліків.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвалу суду є незаконною, оскільки адреса проживання обвинуваченого, яку зазначено в обвинувальному акті є правильною, що підтверджується характеризуючи ми матеріалами, зібраними на ОСОБА_6 . При цьому суд не вжив усіх заходів, спрямованих на забезпечення проведення підготовчого судового засідання за участю обвинуваченого, не оголосив його розшук.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі, а ухвалу суду скасувати.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.
Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновки суду першої інстанції з приводу мотивів повернення обвинувального акту прокурору, а саме, те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки неявка обвинуваченого в судове засідання свідчить про невідповідність адреси, зазначеної в обвинувальному акті, фактичному місцю проживання обвинуваченого, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, згідно ст. 323 КПК України, вживав всі можливі заходи до забезпечення явки обвинуваченого до суду.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинуваченому ОСОБА_6 09.07.2015 року було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 07 вересня 2015 року.
Так, на виклик обвинуваченого ОСОБА_6 до суду на 31.07.2015 року, за вказаною в обвинувальному акті адресою останній не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим судом було оголошено перерву у судовому засіданні до 08 вересня 2015 року.

08 вересня 2015 року явку обвинуваченого до суду також не було забезпечено, з огляду на що, судом оголошено примусовий привід ОСОБА_6 на 17 вересня 2015 року, який не був виконаний працівниками міліції.

Отримані судом рапорти працівників міліції, за наслідками виконання ухвали суду про привід ОСОБА_6 від 08 вересня 2015 року, містять відомості щодо не проживання обвинуваченого за вказаною в ухвалі про привід адресою та свідчать про неточність даних щодо місця проживання обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначений перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, що підтверджується результатами застосованих судом заходів, направлених на виявлення фактичного місцезнаходження обвинуваченого та доставку його до суду.

При цьому вказана невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, за обов`язковою участю обвинуваченого провести підготовче судове засідання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною, а рішення суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_6 прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України є обґрунтованим і законним, а тому підстав для скасування судового рішення не має.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції повинен був оголосити розшук ОСОБА_6 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, суд не уповноважений приймати таке рішення на стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001917, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4