Справа № 1-138/11
ПОСТАНОВА

30 червня 2011 року

Рівненський міський суд Рівненської області

В особі судді Сидорука Є.І.

При секретарі Патій Н.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2011 року постановою суду було кримінальну справу відносно ОСОБА_1 обвинуваченого за ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України закрити на підставі Закону України " Про амністію" від 12 грудня 2008 року.

Постановою Рівненського міського суду від 17 червня 2011 року було виправлено описку у постанові суду від 05 квітня 2011 року і правильно вважається, що ...... ОСОБА_1 підробив акти виконаних робіт за грудень 2008 року із виконання комплексних робіт по обслуговуванню мереж енергопостачання станцій мобільного зв"язку в с. Моквин Березнівського району та с. Мульчиці Володимирецького району Рівненської області , в які вніс завідомо неправдиві відомості щодо виконання вказаних робіт працівниками ТЗОВ " Будіндустрія" , достовірно знаючи при цьому, що дані роботи не виконувалися працівниками ТЗОВ " Еллін" на якому він також працював директором згідно протоколу № 1 установчих зборів засновників ТЗОВ " Еллін" від 19 січня 2004 року.

Однак у мотивувальній частині даної постанови зроблено описку, і вказано, що ОСОБА_1 підробив акти виконаних робіт за лютий 2009 року ( а не грудень 2008 року ) із виконання комплексних робіт по обслуговуванню мереж енергопостачання станцій мобільного зв"язку в с. Моквин Березнівського району та с. Мульчиці Володимирецького району Рівненської області , в які вніс завідомо неправдиві відомості щодо виконання вказаних робіт працівниками ТЗОВ " Будіндустрія" , достовірно знаючи при цьому, що дані роботи не виконувалися працівниками ТЗОВ " Еллін" на якому він також працював директором згідно протоколу № 1 установчих зборів засновників ТЗОВ " Еллін" від 19 січня 2004 року, а правильно необхідно вважати, що підробив акти виконаних робіт за грудень 2008 року.

Відповідно до ст. 409 КПК України - питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, та застосування кримінального закону, що має зворотну силу, відповідно до ч. 2 і 3 ст. 5 КК України, вирішується судом , що його ухвалив.

На підставі викладеного та керуючись ст. 409 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Вважати правильним в мотивувальній частині постанови суду від 17 червня 2011 року, що ... ОСОБА_2 підробив акти виконаних робіт за грудень 2008 року ( а не за лютий 2009 року ) із виконання комплексних робіт по обслуговуванню мереж енергопостачання станцій мобільного зв"язку в с. Моквин Березнівського району та с. Мульчиці Володимирецького району Рівненської області , в які вніс завідомо неправдиві відомості щодо виконання вказаних робіт працівниками ТЗОВ " Будіндустрія" , достовірно знаючи при цьому, що дані роботи не виконувалися працівниками ТЗОВ " Еллін" на якому він також працював директором згідно протоколу № 1 установчих зборів засновників ТЗОВ " Еллін" від 19 січня 2004 року.

Постанова остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.

Відповідно до п. 3 Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року № 4 вбчається, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв"язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші ( менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України можуть не забеспечити виокнання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обова"язків, щи випливають із ч. 2 ст. 148 КПК України, і його належної поведінки. Треба мати на увазі, що взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі ( ч. 1 ст. 155 КПК України) , і коли є достатін підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства і суду або виокнання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі чи продовжувати злочинну діяльність ( ч. 2 ст. 148 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є неповнолітнім і навчається в школі, виховувався з батьками, має постійне місце проживання. Хоча останній і не зявлявся до слідчого, однак добровільно співпрацює з органом досудового слідства . Судом також встановлено, що ОСОБА_3 добровільно з мамою зявився до слідчого, що свідчить про бажання останнього не ухилятися від слідства .

Відповідно до ст. 434 КПК України - затримання та взяття під варту як запобіжний захід можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у виняткових випадках, коли це викликається тяжкістю злочину у вчиненні якого він обвинувачується, при наявності підстав і в порядку, що встановлені ст.ст. 106,148,150,155,157 КПК України.

Як вбачається з п. 10 вищевказаного Пленуму Верховного Суду України - при обранні міри запобіжного заходу досліджуються також обставини, які відповідно до ст. 150 КПК України мають бути враховані при обранні міри запобіжного заходу: вік підозрюваного, обвинуваченого , стан здоров"я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання. З"ясовуються дані про попередні судимості , соціальні зв"язки особи, її схильності ( чи вживає наркотики, алкогольні напої, тощо), спосіб життя, поведінку під час провадженні в цій або іншій справі( чи не ухилялась раніше особа від слідства, суду або виконання судових рішень, чи не вчинювала злочини проти правосуддя).

Дослідженню підлягають і відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний, обвинувачений перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов"язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Судом не встановлено, а слідчим і прокурором не надано достатніх підстав, що неповнолітній ОСОБА_3 перебуваючи на волі може ухилитись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі а також продовжуватиме займатись злочи нною діяльністю, хоча він і скої новий злочин.

Припущення прокурора та слідчого про можливе ухилення обвинуваченого від слідства і суду та продовження займання злочинною діяльністю є гіпотетичне, належними доказами не підтверджене і не носить конкретний доказовий характер. Воно має бути обгрунтоване,в противному разі взяття під варту буде нічим іншим, як актом свавілля з боку правоохоронних органів стосовно неповноліт нього. Також слідчим і прокурором не надано доказів про перешкоджання ОСОБА_3 встановленню істини по справі.

Суд вважає, що практично кожна особа, яка вчинила злочин, може намагатись ухилитись від слідства і суду. Про припущення про це, ще не означає, що вона буде намагатись ухилитись від слідства і суду. Слідчий не надав інформації про мотиви вчинення злочину неповнолітнім, поведінку особи при її затриманні чи викритті, суб"єктивному ставленні до вчиненого : визнання вини, явка з повиною та інше. Дослідження саме цих аспектів кримінальної справи дає змогу з найбільшою ймовірністю спрогнозувати, чи буде особа намагатись ухилитись від слідства та суду.

Таким чином обгрунтування необхідності застосування як запобіжного заходу взяття під варту з мотивів можливості ухилення від слідства і суду, має лежати в площині оцінки певних аспектів поведінки особи в конкретній ситуації ( обставини вчинення злочину неповнолітнім , обставини викриття особи) з урахуванням наявності даних, що характеризують особу, а саме: вік, місце проживання, роботи, навчання, сімейний стан, попередні судимості, характеристики , тощо).

За таких пісдтав, суд вважає, що одне посилання органу досудового слідства на тяжкість вчиненого злочину, за відсутністю інших підстав , не може бути підставою для обрання такого суворого запобіжного заходу - як утримання під вартою неповнолітнього ,а виняткових випадків слідчим не наведено , а тому подання слідчого СВ Рівненського МВ УМВСУ в Рівненській області є необгрунтоване та таке, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 148,150155,165-1, 165-2,434 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити слідчому СВ Рівненського МВ УМВСУ в Рівненській області л-ту міліції ОСОБА_3 в обранні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимого, учня 8-ї загальноосвітньої школи м. Рівне.

На постанову судді до апеляційного суду Рівненської області прокурором, обвинуваченим протягом трьох діб з дня її винесення може бути подана апеляція. Подача апеляції не зупиняє виконання постанови.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.