Справа №1-кс/337/496/2013
Провадження №337/6115/13-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2013 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - слідчого судді Котляр А.М.

при секретарі Чередниченко Л.В.

за участі прокурора Черніченко І.М.

слідчого Дмитренко Л.І.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Хортицького РВ ЗМУ ГУВМС України в Запорізькій області ОСОБА_2 від 07.09.2013 року про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2013 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Хортицького РВ ЗМУ ГУВМС України в Запорізькій області ОСОБА_3 від 17.09.2013 року про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги вказує, що 12.12.2012 року до Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області надійшли матеріали перевірки щодо неналежного виконання своїх професійних обовязків працівниками Центральної поліклініки №1 м. Запоріжжя, що потягло смерть ОСОБА_4 Вважає, що при винесенні слідчим постанови про закриття кримінального провадження не було враховано висновки судово-медичної експертизи, не надно належної оцінки показанням свідків. Вказала, що отримала постанову 17.09.2013 року, подала заяву про її оскарження до суду 27.09.2013 року, однак у звязку із юридичної необізнаністю заява була їй повернута. Тому просила поновити їй строк для оскарження постанови слідчого та скасувати постанову.

В судовому засіданні заявник підтримала доводи скарги, просила її задовольнити, скасувати постанову слідчого від 07.09.2013 року.

Прокурор та слідчий заперечили проти задоволення скарги, вважають поставу слідчого законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши думку заявника, слідчого, прокурора, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судом встановлено, що 12.08.2013 року у ОСОБА_4 увечері піднялась температура, на наступний день його матір ОСОБА_5 викликала лікаря додому. 13.08.2012 року о 14-00 лікар ОСОБА_6 оглянула ОСОБА_4 та поставила йому діагноз «ОРВІ» та викликала його на прийом до лікаря центральної поліклініки №1 на 15.08.2012 року для огляду.

15.08.2012 року о 17-00 годині ОСОБА_4 прийшов на прийом до чергового лікаря ОСОБА_7, із скаргами на високу температуру та кашель. Лікар ОСОБА_7, не направила хворого для проведення флюорографії і поставила йому діагноз «ГРВІ».

17.08.2012 року ОСОБА_4 пришов на прийом до лікаря ОСОБА_6, скаржився на високу температуру, біль у грудній клітині, кашель.

Хворого одразу госпіталізували до 9-ої міської лікарні із діагнозом двостороння пневмонія.

20.08.2012 року о 21-10 годині ОСОБА_4 помер від двосторонньої деструктивної плевропневмонії.

Слідчим було проведено допит лікарів, які надавали медичну допомогу ОСОБА_4 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, опитано ОСОБА_7

Були проведені комісійні судово-медичні експертизи.

Згідно висновків експертів № 25/к від 23.04.2013 року та № 73/к від 04.09.2013 року смерть ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Згідно протоколу паталоанатомічного дослідження № 262 від 21.08.2012 року) настала від двосторонньої деструктивної плевропневмонії (швидкий і важкий перебіг, що ускладнилася гострою легенево - серцевою недостатністю. За даними медичної карти стаціонарного хворого № НОМЕР_1 «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 9 » смерть пацієнта ОСОБА_4 настала 20.08.2012 року о 21 годині 10 хвилині. Реанімаційні заходи , проведені в повному обсязі , виявилися не ефективними.

Діагноз встановлений 13.08.2012 року (згідно індивідуальної карти амбулаторного хворого КУ «Центральна поліклініка № 1» Хортицького району ) « Гостра респіраторна - вірусна інфекція » слід вважати обґрунтованим і відповідним анамнезу та клінічної картині, захворюванню яке мало місце у пацієнта ОСОБА_4 Призначене лікування 13.08.2012 року в цілому відповідає принципам і стандартам патогенетичної і симптоматичної терапії та направлено на боротьбу із запальними явищами і їх симптомами.

При зверненні 15.08.2012 року ОСОБА_4 на прийом до лікаря-терапевта ОСОБА_7, мала місце недооцінка лікарем тяжкого стану хворого, несвоєчасно діагностовано ускладнення «ГРВІ« - Пневмонія. , що призвело до пізньої госпіталізації пацієнта.

Однак, слід указати, що пневмонія - інфекційне захворювання, що характеризується переважним запаленням респіраторних відділів легень та наявністю внутрішньоальвеолярної ексудації. Пневмонія є поліетіологічним захворюванням, тобто вона може бути викликана великою кількістю різних збудників, серед яких є бактерії (пневмокок, гемофільна паличка, моракселла, стрептокок, стафілокок і т.д.) внутрішньоклітинні збудники (мікоплазма, хламідія, легионелла та ін) , віруси (грип, парагрип, риновіруси і т. д.)

Плевропневмонія - це важка форма гострої пневмонії з залученням в патологічний процес однієї або декількох часток , частіше пневмококової природи. Така пневмонія протікає по гіперергічному типу запальної реакції , що виражається в особливій яскравості і напруженості клінічних симптомів і стадійності перебігу запалення .

Частота бактеріальних ускладнень ( одним з яких є пневмонія ) при ГРВІ у цілому невисока і становить за літературними данням 5-10 %.

При зверненні 15.08.2012 р. мала місце недооцінка лікарем тяжкості стану хворого , що призвело до пізньої госпіталізації пацієнта. Несвоєчасна госпіталізація і проведення терапії не в повному обсязі, в звязку з вищевказаними не достатками могли погіршити прогноз до життя і одужання пацієнта. Однак , комісія вважає за необхідне указати на те , що особливості перебігу сучасних пневмоній, стрімкий перебіг, об'єктивні складнощі в діагностиці вірус - асоційованих пневмоній , висока резистентність мікроорганізмів до проведеного лікування робить прогноз двосторонньої пневмонії з розвитком респіраторного дистрес-синдрому в цілому несприятливим.

Таким чином, в даному випадку, прямого причинно-наслідкового звязку між діями лікаря ОСОБА_7 і смертю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 комісією не вбачається.

Отримавши висновок експертизи, в резолютивній частині якого вказано на відсутність причинно-наслідкового звязку між діями лікаря ОСОБА_7 та смертю ОСОБА_4, слідчий винесла постанову про закриття кримінального провадження.

Однак суд не може погодитись із висновками слідчого та вважає їх передчасними.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч.10 ст.101 КПК України висновок експерта не є обовязковим для особи або органу,

яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

У висновку експерта мають бути зазначені перелік питань, що були поставлені експертові та обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

В постанові від 16.03.2013 року слідчим було постановлено три запитання на вирішення експерту:

1) Чи правильно був встановлений діагноз ОСОБА_4 лікарями поліклініки №1 Хортицького району м. Запоріжжя 13.08.2012 та 15.08.2012 року?

2) Чи відповідало лікування, призначене ОСОБА_4 поставленому діагнозу та течії хвороби?

3) Якщо лікування було неправильним, то до яких наслідків це могло призвести?

Однак при дослідженні висновку комісії експертів №25/к, судом встановлено, що відповідь на перше та третє запитання експертом фактично не дана.

Суд вважає, що відповіді на задані слідчим запитання мають вирішальне значення для встановлення наявності чи відсутності в діях лікарів ознак злочину, передбаченого ст. 140 КК України. При цьому суд вважає доцільним поставити перед експертам інші запитання, правильна відповідь на які дозволить встановити обставини, що мають значення для кримінального провадження. Так, на думку суду, експерту не були поставлені наступні запитання:

1) Чи можливо встановити характер та ступінь захворювання ОСОБА_4 станом на 15.08.2012 року?

2) Які сегменти легень ОСОБА_4 були уражені станом на 15.08.2012 року? Який був ступень поширеності пневмонії станом на 15.08.2012 року?

3) Чи були наявні у ОСОБА_4 станом на 17.08.2012 року при його госпіталізації ознаки пневмонії з тяжким перебігом? Якщо так, то які?

4) Чи були наявні у ОСОБА_4 ознаки пневмонії з тяжким перебігом станом на 15.08.2012 року?

5) Чи можливо було за умов госпіталізації ОСОБА_4 15.08.2012 року запобігти розвитку синдрому системної запалювальної реакції? Якщо так, то за допомогою яких заходів?

6) Чи був стан ОСОБА_4 15.08.2012 року показником для його госпіталізації?

7) Діагноз, поставлений лікарем ОСОБА_7 15.08.2012 року був вірним? Якщо ні, то яким мав бути правильній діагноз?

8) Яку вплинуло на організм ОСОБА_4 лікування, призначене 15.08.2012 року лікарем ОСОБА_7?

9) За допомогою яких заходів можливо було запобігти летальному кінцю ОСОБА_4 за умови його своєчасної госпіталізації?

10) Чи можливо встановити, яким був розвиток пневмонії ОСОБА_4 до його госпіталізації 17.08.2012 року?

11) Чи була реальна можливість запобігти смерті ОСОБА_4 за умов надання належної медичної допомоги лікарем ОСОБА_7?

12) Чи повинна була лікар ОСОБА_7 за умов виявлення у ОСОБА_4 двох клінічних ознак 1) температура тіла 38,7 °С, що тримається четвертий день та 2) кашель, провести рентгенограму для виявлення змін у легенях? Чи повинна була лікар ОСОБА_7 провести будь-які інші заходи перед встановленням діагнозу ОСОБА_4? Чи повинна була лікар ОСОБА_7 провести рентгенограму легень в даній ситуації на прохання ОСОБА_12?

13) Чи відповідали дії лікаря ОСОБА_7 вимогам наказу МОЗ України №128 від 19.03.2007 року?

14) Яким чином несвоєчасна госпіталізація та проведення терапії могли погіршити прогноз до одужання?

15) В який час тривання хвороби у ОСОБА_13 розвився гострий дистрес-синдром? Чи можливо було запобігти його розвитку за умови своєчасної госпіталізації?

16) Чи могла вентиляція легень на ранішій стадії привести до позитивних результатів в лікуванні ОСОБА_4?

17) Чи могла антибактеріальна терапія, розпочата 15.08.2013 року, дати позитивних результатів при лікуванні хвороби ОСОБА_4 та запобігти ускладнень пневмонії?

Суд вважає, що проведення експертизи доцільно доручити іншій експертній установі.

За таких підстав, постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим Дмитренко Л.І. передчасно, а тому підлягає скасуванню.

На підставі ст.303-307 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Поновити строк ОСОБА_1 на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 від 07.09.2013 року про закриття кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: А.М. Котляр