Справа № 303/387/16-к
Провадження № 1-кп/303/87/16
ряд. стат. звіту № 55
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2015 року за № 0000318, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Горбки Виноградівського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого стрільця 1 гірсько-піхотної роти гірсько-піхотного батальйону, солдата, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією військової частини ПП НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17,65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні насідки та бажання їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 15.03.2015 року без поважних причин не з`явився з відпустки до місця проходження військової служби військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та був відсутній на військовій службі по 04.01.2016 року, перебуваючи весь вказаний період поза розташуванням військової частини і проводячи час на власний розсуд.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст.407 КК України, тобто не з`явлення до місця проходження військової служби без поважних причин тривалістю понад один місяць, що вчинено в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав повністю та пояснив, що про вчинене дуже жаліє, приїхавши у відпустку не повернувся до військової частини, оскільки його мати не відпустила, яка проживає сама, є пенсійного віку, батько помер. Він брав безпосередню участь в зоні АТО, а саме в АДРЕСА_3 . Прийшовши додому у відпустку після повернення з зони АТО він почав зловживати алкогольними напоями, мав психологічну травму. Про причини неявки з відпустки нікого не повідомляв. На даний час він проходить курс лікування, алкогольні напої не вживає взагалі, у вчиненні вказаного дуже жаліє та розкаюється, просить суворо не наказувати.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України підтверджується наступними доказами:
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31 липня 2014 року за № 1, згідно якого ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу військової частини, з 31.07.2014 року приступив до виконання службових обов`язків;
- витягом із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.09.2014 року за № 60, відповідно до якого ОСОБА_5 з 03.09.2014 року приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.
Визнаючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений просить не досліджувати всі обставини справи, обмежитись його допитом та дослідженням письмових документів.
У відповідності до ст.349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, оскільки всі ці обставини ним визнаються, ніким не оспорюються, а обмежився тільки допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у нез`явленні до місця проходження до військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, що вчинено в умовах особливого періоду, доведена повністю. Дії ОСОБА_5 кваліфіковано вірно за ч.4 ст. 407 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема про те, що він раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, характеризується з позитивної сторони, на утриманні в нього перебуває мати пенсіонерка, а також те, що він брав безпосередню участь в зоні АТО.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, його участь в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Запобіжний захід до обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не обирався.
Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлявся.
Керуючись ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п.2,3 ст.76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1