Червоноградський міський суд Львівської області
справа № 1-231/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2010року Червоноградський міський суд Львівської області

В складі головуючого судді Адамович Б.М.

При секретарі Козак І.Я.

З участю прокурора Ковальчука О.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ОСОБА_2 народження ,уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1,українця,громадянина України,з середньою освітою не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2

Раніше судимий 26.06. 2009року Червоноградський міським судом Львівської області за ст.. 186 ч 2 КК України на 4 роки позбавлення вол з застосуванням ст.. 75 КК України з звільненням від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік

За ст.. 186 ч 2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 8 квітня 2010 року, близько 18 години 00 хвилин, знаходячись на території дитячого садка, що по вулиці Степана Бандери, 3 в місті Червонограді Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_3 на заволодіння чужим майном, підійшли до неповнолітнього ОСОБА_4. ОСОБА_3, переслідуючи мету заволодіти майном ОСОБА_4, у присутності ОСОБА_1, застосувавши фізичну силу, закрив ОСОБА_4 рота та очі, а ОСОБА_1, діючи повторно, використовуючи підтримку ОСОБА_3, наніс ОСОБА_4 удар коліном в область підборіддя та вирвав з його рук мобільний телефон, з яким почав втікати спільно із ОСОБА_3 у напрямку ЗСШ №11, що по вулиці Бандери, 9 в місті Червонограді Львівської області. На неодноразові вимоги неповнолітнього ОСОБА_5, який знаходився поряд із ОСОБА_4, повернути йому мобільний телефон, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не реагували, мобільного телефону йому не повернули, а з викраденим телефоном з місця вчинення злочину втекли. Цього ж дня, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, здали вищевказаний мобільний телефон у ломбард, а виручені від застави телефона гроші в сумі 300 гривень, потратили на власні потреби.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_1, діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_3, спричинили неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 фізичний біль та відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Нокія-5130» вартістю 1500 гривень, СІМ-карткою оператора мобільного зв»язку «Лайф» вартістю 25 гривень, чим спричинили неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1525 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та показав, у вчиненому злочині він чистосердечно розкаюється і обіцяє більше подібного не вчиняти. На даний час ОСОБА_1 працює на автомийці, що знаходиться по вулиці Бандери в м.Червонограді Львівської області. 8 квітня 2010 року, біля 11 години 00 хвилин, коли він знаходився у себе вдома, до нього на квартиру за вищенаведеною адресою

прийшов ОСОБА_3. Останній проживав по сусідству із ОСОБА_1. на даний час зі слів ОСОБА_1, він проживає на квартирі своєї дружини, що по вулиці Купчинського 2/23 в м.Червонограді. ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_3 являється йому товаришем.

Отже. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вдвох, на протязі вказаного дня гуляли по місту Червонограду. В один період часу, вони вдвох перебували у парку імені Шевченка, де продовжили вживати вдвох пиво. Далі вони вдвох пішли до бару «Орхідея», від вказаного бару, вони прослідували по ходу вліво, та пройшовши арку, що знаходиться в будинку №1, що по вулиці Бандери в м.Червонограді Львівської області, вдвох підійшли до садка, що знаходиться у вказаному дворі. Біля 18 години, цього ж таки дня, перебуваючи у вказаному дворі, що за вищевказаною адресою, вони вдвох присіли на лавку, для того, щоб перепочити.

На відстані біля 50 метрів від них, на території садка, що знаходився перед ними, вони побачили групу молодих хлопців в кількості можливо біля 10-ти осіб, віком по 12 років, які грали у футбол. Один із цих хлопців сидів на вкопаному у землю колесі біля воріт футбольного поля та утримував в руках мобільний телефон.

Вірніше даний хлопець бавився вказаним телефоном та слухав таким чином музику. Зі слів ОСОБА_1, ОСОБА_3 запропонував йому підійти до даного хлопця, та викрасти у нього вказаний мобільний телефон. ОСОБА_1 спочатку не погодився на його пропозицію, так як ОСОБА_1 було відомо, чим це може закінчитися, а саме порушенням відносно них двох кримінальної справи

Однак ОСОБА_3 наполягав на вчиненні крадіжки вказаного телефона, та казав ОСОБА_1, що у них більше не має грошей на спиртне, а цей телефон можна було б здати у ломбард та отримати за нього гроші. Підсудний погодився на пропозицію, в Вони вдвох піднялися із лавки, та через пошкоджену сітку плоту, зайшли на територію садка та ззаду підішли до вказаного хлопця, який утримував в руках мобільний та сидів на колесі. Даний хлопець не бачив, як вони підійшли до нього.

Коли вони вдвох підійшли до вказаного хлопця, то ОСОБА_3 знаходячись із заду вказаного хлопця, двома руками закрив йому рота, щоб він не кричав та закрив йому очі, щоб він не бачив їх. ОСОБА_1 підійшов до вказаного хлопця з переду, схопив його одною рукою за його руку, в якій він утримував мобільний телефон, та другою своєю вільною рукою ОСОБА_1 вирвав у нього мобільний телефон з його руки. Коли вже цей телефон знаходився у ОСОБА_1 в руках, він та ОСОБА_3 почали втікати від вказаного хлопця у напрямку школи №11. Оббігши один із будинків, що знаходився біля вказаної школи, із двох різних сторін, вони на другому кінці вказаного будинку зустрілися із ОСОБА_3 Далі вони вдвох, побачивши, що за нами ніхто не біжить, пішли у найближчий ломбард, а саме, що знаходиться по вулиці Шептицького, 20 в місті Червонограді Львівської області, та здали вказаний телефон у ломбард, за який їм надали кошти в сумі 300 гривень. Здача вказаного телефона у ломбард відбувалася наступним чином. Вони вдвох зайшли у вказаний ломбард, ОСОБА_3 надав працівниці ломбарду свій паспорт громадянина України та мобільний телефон. Вказаний касир оглянула мобільний телефон та повідомила, що за даний телефон вона може надати їм кошти в сумі 300 гривень, на що вони погодилися. Отримавши гроші та вийшовши із приміщення ломбарду, пройшовши певну відстань від ломбарду, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, поділили вказані гроші порівну, а саме кожному вийшло по 150 гривень. Даті вони вдруге зайшли в парк імені Шевченка в м.Червонограді, де присіли на одну із лавок, де продовжили вживати пиво. Біля 22 години 00 хвилин ОСОБА_1 попрощався із ОСОБА_3 та пішов до себе додому, так як сильно хотів спати. ОСОБА_3 в той час, ще залишався у парку.

Через декілька днів після вчинення вищевказаної крадіжки. ОСОБА_1 знову зустрівся із ОСОБА_3, який йому повідомив, що він не проживає у квартирі разом із дружиною, що у нього виникли проблеми. ОСОБА_1 не розпитував, які саме у нього проблеми. На протязі квітня 2010 року, ОСОБА_1, ще декілька разів зустрічався із ОСОБА_6, однак з кінця квітня та з початку травня ОСОБА_1 більше не бачився із ОСОБА_3 і йому не відоме його місце проживання.

Крім повного визнання своєї винуватості вчиненому ним злочині, його вина доводиться показами неповнолітніх потерпілих,законними представниками

потерпілих,свідками та іншими доказами по справі :

Зокрема .неповнолітній потерпілий ОСОБА_5

показав, що він проживає спільно із мамою ОСОБА_7, вітчимом, молодшим братом та старшою сестрою. Відносини у нього із родичами з якими він проживає є нормальними, не конфліктними. Він навчається в ЗСШ №12, в 6-Б класі. 4 лютого 2010 року, його хресна мама ОСОБА_8, на день народження подарувала йому мобільний телефон марки «Нокія-5130 Експрес мюзік» вартістю 1500 гривень, СІМ- картку оператора мобільного зв»язку «Лайф» вартістю 25 гривень. Також в даному телефоні знаходилася картка пам»яті об»ємом 1 ГБ. Подарувавши даний телефон, ОСОБА_8 надала йому до вказаного телефона і документи на цей телефон.

Даний телефон знаходився виключно у його користуванні. 8 квітня 2010 року, він знаходився на вулиці, а саме на стадіоні біля ЗСШ №11 в місті Червонограді. На стадіоні він спільно із іншими хлопцями грав у футбол. Багатьох хлопців із яким він грав у футбол він знав візуально, ні їхніх прізвищ, ні імені він не знає. Із тих, кого він знає, які грали із ним у футбол, він може назвати тільки ОСОБА_4 та особу на ім»я ОСОБА_6. Футбол вони грали на вказаному великому полі. В цей час на вулиці була 17 година, і на вулиці був день. Під час гри, до нього підійшов ОСОБА_4, який попросив надати йому телефон для того, щоб він послухав музику на мобільному телефоні. ОСОБА_5 погодився на його пропозицію та надав ОСОБА_4 свій телефон, витягнувши вказаний телефон марки «Нокія-5130» із своєї кишені та передавши його ОСОБА_4 Останній являється йому товаришом. Хоче додати, що він бігав по футбольному полю, граючи у футбол, а ОСОБА_4 стояв на воротах, і тому у нього був час послухати музику із телефону. Він та ОСОБА_4 під час гри перебували в одній команді. Коли ОСОБА_5 знаходився біля воріт противника, та проводив комбінацію із м»ячем, то ОСОБА_4 знаходився за його спиною біля протилежних воріт на відстані біля 30 метрів від нього. В безпосередній близькості від ОСОБА_4 знаходився ОСОБА_6, який фактично стояв біля нього. Коли ОСОБА_5 повернувся обличчям до ОСОБА_4, то останній йшов в напрямку до нього та тримався руками за очі. Спільно із ним йшов також і ОСОБА_6. На запитання ОСОБА_5, що саме сталося, ОСОБА_4 повідомив, що двоє невідомих йому осіб підійшли до нього з-заду, закрили йому очі та рота і вирвали з його рук мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 В цей час ОСОБА_5 бачив, як від футбольних воріт біля яких декілька хвилин тому знаходився ОСОБА_4, втікали двоє дорослих незнайомих йому хлопця, яких ОСОБА_5 бачив із спини. Дані особи втікали у напрямку будинку №47, що по вулиці Стуса в місті Червонограді Львівської області. ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, почали бігти за вказаними хлопцями для того, щоб забрати у них вказаний телефон, однак ці хлопці були старшими, тому вони втекли та скрилися із поля їхнього зору. ОСОБА_5 стверджує, що обличч вказаних осіб, які викрали у ОСОБА_4 мобільний телефон, він не бачив і розпізнати вказаних осіб він не зможе. Даним злочином ОСОБА_9 завдано матеріальних збитків на загальну суму 1525 гривень.

Потерпілий ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснив, шо він проживає спільно із мамою, батьком, сестрою та бабусею. На даний час він навчається в Червоноградському гірничому технікумі. 8 квітня 2010 року, біля 18 години 00 хвилин, він знаходився на спортивному майданчику, поряд із школою №12 та №11. шо в місті Червонограді Львівської області. Він грав спільно із іншими хлопцями у футбол. Із тих осіб, із якими він грав у футбол, він знав тільки ОСОБА_5 та ОСОБА_10. Дані двоє осіб являються йому товаришами. Інших осіб, із якими він грав у футбол, він не знав. Під час гри він постійно стояв на воротах. ОСОБА_5 грав спільно із ним за одну команду, а ОСОБА_10 грав проти нього у команді суперників. В цей час ОСОБА_4 почув, як у ОСОБА_5 постійно звучала музика із його мобільного телефона, який знаходився у нього в кишені. ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_5 надати йому цей телефон для того, щоб послухати музику. Він погодився на його пропозицію, підійшов до ОСОБА_4 та надав йому свій телефон марки «Нокія-5130». ОСОБА_4 утримуючи даний телефон в руках, вийшов із воріт та присів на колесо біля вказаних воріт. ОСОБА_5 в цей час знаходився біля воріт супротивника та намагався забити гол у ворота супротивника. Він знаходився від ОСОБА_4 на відстані біля 30- ти метрів. ОСОБА_10 знаходився по середині поля, ближче до ОСОБА_4 Коли останній сидів на колесі, та тримав перед собою мобільний телефон ОСОБА_5 та дивився за грою, то він раптово відчув, як хтось із заду, а саме із-за його спини, закрив ОСОБА_4 руками рота та очі, та в такому положенні почав його утримувати в нерухомому положенні. ОСОБА_4 почав вириватися, однак сильні руки його утримували і не відпускали, і тому він нічого не міг крикнути та побачити. Далі ОСОБА_4 відчув, як йому нанесли дуже легкий удар можливо кулаком, можливо коліном в область підборіддя з переду, і далі хтось вирвав із його рук мобільний телефон. Коли у ОСОБА_4 вирвали мобільний телефон, то із моїх очей та рота забрали руки. Коли ОСОБА_4 обернувся, то він побачив, як від нього втікають двоє дорослих високого зросту хлопців, яких він бачив із спини, їхніх облич він не бачив. Дані двоє осіб деякий час бігли разом, потім вони розбіглися у різні сторони, один із них побіг у напрямку району «Нова шахтарська», інший у напрямку стадіону. ОСОБА_4 відразу ж побіг до ОСОБА_5, та розповів йому, що невідомі особи забрали у нього належний йому мобільний телефон. І далі вони вдвох почали бігти за вказаними двома особами, однак наздогнати цих осіб вони не змогли, і вони в подальшому пропали з поля їхнього зору. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шукали цих осіб, однак наздогнати та віднайти їх вони не змогли. Один із нападників був одягнений у чорного кольору спортивний костюм, на він голові мав коротке світлого кольору волосся, інший був одягнений у чорні джинси та чорну куртку, на голові він мав чорну кепку. ОСОБА_4 стверджує, що облич двох нападників він не бачив, тому розпізнати їх він не зможе. ОСОБА_4 також стверджує, що жодних тілесних ушкоджень вказані нападники йому не спричинили та просить визнати його потерпілим по даній кримінальній справі по тій причині, що під час заволодіння телефоном, який належить ОСОБА_5, до ОСОБА_4 було застосовано фізичну силу і він сильно перелякався від побаченого та відчутого на собі.

Законний представник неповнолітнього потерпілого в особі ОСОБА_7, яка показала, що вона проживає спільно із своїм сином ОСОБА_5, чоловіком та молодшим сином. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, носить прізвище її першого чоловіка, тільки по тій причині у неї із сином різні прізвища. ОСОБА_5 навчається в ЗСПІ №12, в 6 класі. Навчається посередньо, жодних проблем у неї із сином ОСОБА_5 не має. 04.02.2010 року, ОСОБА_5, на його день народження, йог хресна мама ОСОБА_8 подарувала мобільний телефон марки «Нокія, експрес мюзік». За яку саме ціну вона купила вказаний телефон. їй відомо не було, чи був даний телефон подарований спільно із СІМ-карткою та карткою пам»яті їй також відомо

не було. Подарований телефон знаходився виключно в користуванні ОСОБА_5, і він постійно носив вказаний телефон при собі. 8 квітня 2010 року, біля 17 години, вона знаходилася у себе вдома. їй було відомо, що ОСОБА_5 знаходиться на стадіоні ЗСШ №12 та грає із іншими хлопцями у футбол. Біля вищевказаної години ОСОБА_5 зайшов додому та повідомив, що два хлопці, які самовільно зайшли на територію стадіону, викрали належний йому телефон марки «Нокія», та з місця вчинення злочин' ці хлопці втекли. Далі він сказав, що під час гри у футбол, він надав свій вищевказаний телефон, своєму товаришу ОСОБА_4 і що саме цей телефон був викрадений цими двома невідомим йому хлопцями, саме у ОСОБА_4 ОСОБА_5 також повідомив їй, що він та ОСОБА_4 бігли за вказаними хлопцями, для того, щоб забрати телефон, однак їх не наздогнали. Через годину часу, вона з приводу викрадення телефона, який належить ОСОБА_5, написала заяву в міліцію. Так як ОСОБА_5, являється неповнолітнім потерпілим, і для представлення його інтересів на досудовому слідстві та в суді потрібна участь його законного представника, то вона просить визнати її законним представником неповнолітнього сина.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого в особі ОСОБА_11,ствердила, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, являється її рідним сином, який проживає спільно із нею. 8 квітня 2010 року, у вечірній час, ОСОБА_4 прийшов додому за місцем свого проживання та повідомив їй, що у нього на стадіоні на території садочку, що неподалік школи №11, старші хлопці в кількості двох осіб забрали мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 та з місця вчинення злочину втекли. Також він повідомив, що у нього забрали не його телефон, а ОСОБА_5. ОСОБА_4 також повідомив, що один із хлопців закрив йому руками рота та очі, а другий вирвав із його рук вказаний мобільний телефон. Також ОСОБА_12 розповідав, що один із хлопців, а саме той який забирав у нього телефон, вдарив його коліном у підборіддя, однак удар був незначний, тому на тілі ОСОБА_4 не було жодних тілесних ушкоджень. ОСОБА_11 стверджує що, так як її син являється неповнолітнім, відносно нього вчинено з боку двох невідомих їй осіб насильство, і він являється потерпілим по даній кримінальній справі, тому вона просить визнати її законним представником неповнолітнього ОСОБА_4

Із показів свідка ОСОБА_8, даних нею на попередньому судовому засіданні оголошених в судовому засіданні стверджується , що ОСОБА_5, являється рідним сином її сестри ОСОБА_7, а їй він являється племінником та похресником. На початку лютого 2010 року в магазині - салоні «Лайф», що знаходиться по проспекту Шевченка, 10 в місті Червонограді Львівської області, вона придбала мобільний телефон марки «Нокія-5130», корпус синього кольору вартістю 1500 гривень. Цього ж місяця 2010 року, на день народження ОСОБА_5, вказаний мобільний телефон вона подарувала своєму похреснику ОСОБА_5 їй було відомо, що вказаний телефон перебуває у користуванні виключно у ОСОБА_5 8 квітня 2010 року, їй на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_13, яка повідомила, що у ОСОБА_5, коли він знаходився на території стадіону ЗСШ №11, двоє невстановлених осіб забрали вищевказаний телефон. ОСОБА_8 3. порадила їй звернутися із заявою про крадіжку телефона, в Червоноградську міліцію. Хто би міг вчинити даний злочин відносно ОСОБА_5 їй не відомо, і вона нікого у вчиненні даного злочину не підозрює.

А.с.65-66

Із показів неповнолітнього свідка ОСОБА_10,оголошених та оцінених в суді стверджується, що він проживає за вищенаведеною адресою спільно із мамою та сестрою. Відносини у нього із мамою нормальні та дружні. В школі він навчається добре. 8 квітня

2010 року, біля 17 години 00 хвилин, він знаходився на спортивному стадіоні біля школи № 11 в місті Червонограді Львівської області, та спільно із іншими хлопцями він грав у футбол. Спільно із ним грали у футбол його знайомі ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Футбол також грали і ніші хлопці, однак їхніх прізвищ та імен він не знає. Під час гри він бачив, як ОСОБА_5 передав свій телефон марки «Нокія-5130» своєму товаришу, а саме ОСОБА_4. Останній стояв під час гри на воротах. Коли ОСОБА_4 отримав цей телефон від ОСОБА_5, то він вийшов із воріт та присів поруч із воротами, а саме присів на вкопане колесо. ОСОБА_10 в той час знаходився біля вказаних воріт, біля яких знаходився ОСОБА_4, по тій причині, що він був у нападі та дуже хотів забити гол ОСОБА_4 В цей час ОСОБА_10 побачив, як до ОСОБА_4 зі сторони його спини до нього підішли двоє старшого віку незнайомих хлопців. Один із цих хлопців мав на голові світле волосся та був високого зросту. Його ОСОБА_10 може із впевненістю розпізнати. Інший був нижчого зросту і мав на голові спортивну кепку. У нього була опущена постійно голова і він був у кепці, тому ОСОБА_10 не розгледів його обличчя, і розпізнати його він не може. Той хлопець, що мав на голові біле волосся, підійшов до ОСОБА_4 зі спини, та своїми руками закрив йому рота та очі. Той хлопець, який був у кепці підійшов до ОСОБА_4 із переду та наніс йому коліном удар у підборіддя, та він, цей хлопець вирвав з рук ОСОБА_4 мобільний телефон, який належав ОСОБА_5 Той хлопець, що вирвав у ОСОБА_4 телефон, почав втікати у напрямку будинку, що по вулиці Стуса, а цей хлопець зі світлим волоссям на голові, який закривав очі та рота ОСОБА_4, почав втікати в іншу сторону. ОСОБА_4 перебував в шоці від побаченого, його обличчя та підборіддя були червоними, і він продовжував надалі сидіти на колесі. ОСОБА_10 почав досить голосно кричати ОСОБА_5, що у нього двоє осіб викрали телефон. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 почали бігти за цими двома хлопцями, однак вони із викраденим телефоном скрилися із поля їхнього зору. ОСОБА_10 стверджує, що він може розпізнати хлопця, який мав на голові світлого кольору волосся, та закривав ОСОБА_4 рота та очі, і ним виявився, як йому стало відомо під час впізнання, ОСОБА_3, якого він розпізнав на фотографії.

A.c.52-53

Заявою гр. ОСОБА_7 від 08.04.2010 року про заволодіння мобільним телефоном, що належить її синові ОСОБА_5, яким заволоділи ОСОБА_1 та ОСОБА_3

A.c.З

Протоколом огляду місця події від 08.04.2010 року, де територія садка та футбольного поля, на якій було пограбовано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оглянуті, і тим самим було зафіксовано місце, де відбулося пограбування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 яке вчинили ОСОБА_1 та ОСОБА_3

А.с.4

Довідкою з ломбарду від 19.04.2010 року про те, що ОСОБА_3 здав 08.04.2010 року під заставу у ломбард мобільний телефон марки «Нокія-5130», саме цей телефон, який він спільно із ОСОБА_1 відкрито викрав 08.04.2010 року у ОСОБА_4 і який належить ОСОБА_5

A.c.15

Явкою з повинною написаною власноручно ОСОБА_3, в якій він зазнається у відкритому заволодінні спільно із ОСОБА_1 мобільним телефоном марки «Нокія- 5130», що належить ОСОБА_5

A.c. 16

Постановою та протоколом виїмки із ломбарду мобільного телефона марки «Нокія-5130» та чеком на прізвище ОСОБА_3, що свідчить про те. що вказаний телефон у ломбард здав саме ОСОБА_3

А.с.30-31

Постановою та протоколом виїмки у потерпілого ОСОБА_5 В А. документів на мобільний телефон марки «Нокія-5130», що свідчить про те, що викрадений ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мобільний телефон належить саме ОСОБА_5

А.с.32-33

Протоколом огляду речових доказів, де викрадений ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мобільний телефон та документи на вказаний телефон оглянуті та постановою визнані та приєднаний до матеріалів кримінальної справи, в якості речових доказів.

А.с.34-39

Фототаблицею до протоколу огляду речових доказів, де викрадений ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мобільний телефон та документи на вказаний телефон за фотографовані та постановою визнані та приєднаний до матеріалів кримінальної справи, в якості речових доказів.

А.с.35-39

Протоколом пред»явлення предметів для впізнання від 23.04.2010 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_5 розпізнав належний йому мобільний телефон, який був викрадений у нього саме ОСОБА_1О, та ОСОБА_3

А.с.40

Протоколом пред»явлення фотознімків для впізнання від 30.04.2001 року, де свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_14, як особу, яка пограбувала ОСОБА_4

А.с.54-55

Протоколом відтворення обстановки та обставин вчинення пограбування ОСОБА_4 з участю ОСОБА_1, де обвинувачений ОСОБА_1 вказав та показав, при яких саме обставинах і яким способом він спільно із ОСОБА_3 заволодів мобільним телефоном, що належить ОСОБА_5

А.с.113-115

Фототаблицею до протоколу відтворення обстановки та обставин вчинення пограбування ОСОБА_4 з участю ОСОБА_1, де обвинувачений ОСОБА_1 вказав та показав, при яких саме обставинах і яким способом він спільно із ОСОБА_3 заволодів мобільним телефоном, що належить ОСОБА_5

А.с.116-119

Протоколом очної ставки проведеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_1, де ОСОБА_4 вказав у присутності ОСОБА_15, що особа, яка вирвала з його рук мобільний телефон, а ним виявився саме ОСОБА_1, вдарила його коліном та рукою у підборіддя.

А.с.120-122

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності суд приходить до висновку .що в діях підсудного ОСОБА_1 має місце відкрите викрадення чужого майна(грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров» я потерпілого вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб і суд кватіфікує його дії за ст.. 186 ч 2 КК України

Обираючи покарання підсудному суд враховує тяжкість вчиненого злочину

Щире розкаяння підсудного, відшкодування шкоди

Суд враховує і особу підсудного, що є людиною молодого віку, вчинив злочин і не відбувши покарання знову вчинив новий злочин.

Суд вважає,що покарання слід обрати в місцях позбавлення волі

Керуючись ст..ст. 323 ,324 КПК України ,суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ст.. 186 ч 2 КК України

Призначити покарання 4 роки позбавлення волі

На підставі ст.. 71 КК України частково приєднати покарання за вироком Червоноградського міського суду від 26.06 2009 року і призначити покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі з відбуттям в кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу ,підписку про невиїзд змінити на взяття під варту

після вступу вироку в законну силу .

Строк покарання рахувати з часу затримання .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб після його оголошення .

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя