Справа № 355/1775/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/83/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 27.01.2016

УХВАЛА
Іменем України
27 січня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Сезенків Баришівського району Київської області, освіта середня, не працюючий, не одружений, проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 11.12.2013 року Баришівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки,

- засуджено за ч.3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 11 грудня 2013 року і визначено остаточне покарання за сукупністю вироків - 5 років позбавлення волі.

Згідно вироку, 18.09.2015 року близько 22.00 год. ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна, через вентиляційний отвір проник до господарського приміщення, що належить Баришівській ЖЕК та знаходиться у підвалі будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 22 м металевого тросу, який належить ОСОБА_9 . Відповідно до висновку експерта від 08.10.2015 року вартість викраденого тросу становить 501,60 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та постановити ухвалу, якою скасувати вирок суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що суд не взяв до уваги позитивні характеристики обвинуваченого, щире розкаяння в скоєному, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків, вчинення злочину в наслідок збігу тяжких особистих складних матеріальних обставин, розписку потерпілого ОСОБА_9 , який претензій до ОСОБА_7 не мав та просив суд не позбавляти його волі. Крім того, стверджує, що відсутні обтяжуючі покарання обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу свого захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку. Рішення суду про доведеність вини ОСОБА_7 , який повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в приміщення, відповідає фактичним обставинам справи й обґрунтовані наведеними у вироку доказами в їх сукупності, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України є вірною, що не оскаржується апелянтом.

При призначенні обвинуваченому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України, суд належним чином врахував характер, ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. До пом`якшуючих відповідальність обставин суд вірно відніс те, що ОСОБА_7 щиро розкаюється в скоєному та відшкодував збитки. Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено. Тому, призначене покарання відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України і є домірним скоєному.

Також судом вірно встановлено, що новий злочин ОСОБА_7 вчинив під час відбування покарання за попередній злочин, тому, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднав невідбуте покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 11 грудня 2013 року.

Таке покарання на думку колегії суддів відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину й даних про особу обвинуваченого, є необхідним для виправлення останнього та запобігання вчинення нових злочинів.

Підстав для скасуваня вироку суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції або застосування більш м`якого покарання, із врахуванням доводів захисту, колегія суддів не вбачає.

Також, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, у х в а л и л а: Вирок Баришівського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Головуючий

Судді