Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 1-14/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2010року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі : головуючого- судді Рака Л.С.

при секретарі Багач Л.Д., Вороняку А.С.

з участю прокурора Завадовського І.В.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді справу про обвинувачення

ОСОБА_4, 05 червня 1967р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розведеного, не працюючого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, учасника бойових дій, працюючого керівником Червоноградського відділення ПП «Старт-один», проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимого,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, не працюючого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_10, не судимого відповідно до ст. 88 КК України,

по ст. 189 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 упродовж з 01 квітня 1997 р. по 01.09.1997р. обєднані спільною корисливою метою для вчинення у м.Червонограді попередньо підготовлених та спланованих вимагань у потерпілого ОСОБА_7 та його сім»ї грошей та майна, належних останнім на праві власності, з подальшим привласненням їх на свою користь для особистого збагачення, зорганізувалися в м.Червонограді в стійку, злочинну групу. Всі члени організованої групи мали єдиний корисливий намір, шляхом вчинення злочинів, пов'язаних із заволодінням чужим майном, розподіляли ролі, погоджуючи поведінку кожного.

Організована злочинна група мала організаційну структуру та розподіл у ній злочинних ролей й функцій, високий рівень внутрішньої організації та дисципліни, сувору підпорядкованість її членів організатору - ОСОБА_4, елементи постійної конспірації та приховування злочинної діяльності цього стійкого об'єднання та кожного окремого члена у ході вимагань, попередній збір та аналіз даних та відомостей про потерпілих, вистежування та вивчення їх майнового стану, способу проживання, джерел прибутків, інших особистих і спеціальних характеристик, можливості викрити це угрупування шляхом звернення до правоохоронних органів чи в інший спосіб, розроблення плану вимагань грошей і майна та дій кожного з учасників у ньому, чітке узгодження дій по застосуванню у ході вимагань психічного та фізичного насильства до потерпілих, погроз вбивством, заподіяння тілесних ушкоджень, пошкодження майна та реального пошкодження останнього, обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілих, постійне здійснення комплексу дій та заходів для запобігання затримання правоохоронними органами та викриття угрупування, розподіл ОСОБА_4 отриманих у ході вимагань грошей та майна між членами групи в якості винагороди в залежності від ролі та участі кожного з них у підготовці та вчиненні таких вимагань.

Для вчинення наведених вимагань та незаконного впливу на потерпілих ОСОБА_4 передбачав використання наявної у нього невстановленої слідством вогнепальної зброї у вигляді пістолета.

Підсудні розробили загальний план здійснення вимагань у потерпілого ОСОБА_7 та членів його сім»ї, згідно якого вимагання грошей та майна у потерпілих здійснювались систематично упродовж з 01.04.1997 р. по 01.09.1997 р. з єдиним спільним умислом незаконного заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_7 та його рідним, способом впливу на потерпілих передбачались систематичне застосування до них фізичного насильства, погрози їх вбивства із застосуванням наявної у ОСОБА_4 невстановленої слідством вогнепальної зброї у вигляді пістолета і насильства над ними та їх близькими родичами, обмеження прав, свобод та законних інтересів цих осіб у вигляді незаконного вилучення належного їм на праві власності майна, пошкодження та знищення майна потерпілих та майна, що перебувало у їх віданні або під охороною.

Згідно розподілу ролей ОСОБА_4 здійснював керівництво організованою групою в загальному та її членами окремо з питань організації стеження та інших дій для збору інформації і даних про об'єкт вимагань, оброблення таких даних та організації їх перевірки, підготовки та вчинення організованою групою вимагань грошей та майна у ОСОБА_7 і його рідних, розроблення планів вимагань у складі організованої групи, безпосереднього керівництва учасниками організованої групи у ході вчинення вимагань, організації конспірації та приховування діяльності учасників організованої групи по вимаганню грошей та майна, розподілу між учасниками організованої групи отриманих шляхом вимагань грошей та майна.

Збір інформації та даних про потерпілого ОСОБА_7 і його рідних для вчинення вимагань організованої групи проводили ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та інші невстановлені слідством члени організованої групи, здійснювали стеження за цими потерпілими з намірами вивчення їх майнового стану, можливості чинити опір членам організованої групи та повідомлення про вимагання правоохоронним органам чи іншим особам, інших особистих і спеціальних характеристик.

Плани вимагань розроблялись, виходячи із зібраних згаданих вище даних і відомостей та результатів вистежування.

Так, в період з 01.05.1997 р. по 01.09.1997 р. підсудні згідно наперед розробленого плану вимагань, з корисливих мотивів, маючи єдиний спільний умисел на незаконне заволодіння майном та грошима, належними потерпілим ОСОБА_7 та членам його сім»ї - ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, та особисте збагачення, а саме : на території та на проїжджій частині поруч із автобусним вокзалом м.Червонограда по вул.Сокальській, 3, у м.Червонограді Львівської області; за місцем проживання родини ОСОБА_10 в кв.№43 буд.№4 по вул.Грінченка в м.Червонограді Львівської області, куди ОСОБА_4 та члени групи незаконно проникали у ході вимагань з наміром досягнення цієї злочинної мети та на вулиці поруч із вказаним будинком; в салоні легкового автомобіля ВАЗ-2106, р.н. «325-68 ТВ», належного ОСОБА_6; в салоні легкового автомобіля ВАЗ-2108, р.н. «К 75-14 ОН», належного ОСОБА_5С; на проїжджій частині поруч із місцем проживання ОСОБА_4 у буд.№З «а» по вул.Шептицького в м.Червонограді Львівської області; на проїжджій частині поруч із Червоноградською міською лікарнею по вул.Івасюка, 2, в м.Червонограді Львівської області; на вулиці поруч із оздоровчим комплексом «Нептун» по вул.Мазепи, 12, в м.Червонограді Львівської області; на вулиці поруч із буд.№12 по вул.Корольова в м.Червонограді Львівської області; у приміщенні нотаріальної контори по вул.С.Бандери, 11, в м.Червонограді Львівської області та на вулиці поруч із цією конторою; у приміщенні кафе-бару «Томас» по вул.Стуса, 1, в м.Червонограді Львівської області; у приміщенні спорткомплексу «Шахтар» по вул.Перемоги, 2, в м.Червонограді Львівської області; поруч з автобусною зупинкою «Стара Шахтарська» по вул.Клюсівській в м.Червонограді Львівської області, систематично висловлювали ОСОБА_7 незаконні вимоги передачі належних на праві власності останньому та його рідним зазначеного автомобіля «Нісса-522», р.н. «281-98 ТВ» вартістю 13 000 грн. і документів на нього, автомобільного акумулятора вартістю 500 гривень та грошей в сумі 5 000 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України становить 26 000 гривень, тобто майна і грошей на загальну суму 39 500 грн.

При цьому, підсудні згідно розподілу ролей, наперед розробленого плану вимагань, з наміром подолання опору з боку потерпілих, застосували до ОСОБА_7 фізичне насильство, небезпечне для його життя та здоров'я, у вигляді систематичного нанесення ударів руками, ногами та іншими невстановленими слідством тупими предметами по голові, тілу та кінцівках потерпілого ОСОБА_7, його здушування та позбавлення можливості дихати, вдавлення пальцями рук очей потерпілого, штовхання його до предметів обстановки у вказаних квартирах, виштовхування ОСОБА_7 на швидкості із салонів зазначених автомобілів на проїжджу частину вулиць, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 різкого фізичного болю і страждань та заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді рани на тім'яній частині голови, на нижній губі зліва, на обох китицях, на правій гомілці, котрі згідно висновку судово-медичної експертизи від 30.08.2006 року за № 2460 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Підсудні погрожували потерпілим ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 вбивством , заподіянням їм тілесних ушкоджень, скидання їх з висоти, нанесення ударів руками, ногами, здушування, протиправним позбавленням волі та у ході цього їжі і пиття, що призвело б до смерті потерпілих, знищенням та пошкодженням їх майна, що потерпілі сприймали як справжню та реальну загрозу й небезпеку для їх життя, здоров'я та майна.

Крім того, підсудні та інші невстановлені слідством особи, згідно наперед розробленого плану вимагань, під час наведених вище злочинних дій у період з 05.05.1997 р. по 12.05.1997 р. незаконно проникли за місцем проживання сім»ї ОСОБА_10 в кв.№43 буд.№4 по вул.Грінченка в м.Червонограді Львівської області, де висловлювали потерпілим ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в присутності ОСОБА_7 незаконні вимоги передачі належних на праві власності останнім автомобіля «Нісса-522», р.н.«281-98 ТВ» вартістю 13 000 грн. і документів на нього, автомобільного акумулятора вартістю 500 грн. та грошей в сумі 5 000 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України становить 26 000 грн., тобто майна і грошей в загальній сумі 39 500 грн.

Будучи під впливом зазначеного фізичного та психічного насильства, а також сприймаючи вказані погрози як реальні, побоюючись їх реалізації у майбутньому та на виконання зазначених незаконних вимог потерпілий ОСОБА_7 у денний час 08.05.1997 р. в приміщенні державної нотаріальної контори по вул.С.Бандери, 11 в м.Червонограді Львівської області видав довіреність, якою на виконання вимог підсудних та інших членів групи надав ОСОБА_11 право на користування та розпорядження автомобілем «Нісса-522», р.н. «281-98 ТВ» вартістю 13 000 грн. на час вчинення злочину. 14.05.1997 р. в буд.№4 по вул.Грінченка в м.Червонограді Львівської області надав підсудним належний йому на праві власності автомобільний акумулятор вартістю 500 грн. на час вчинення злочину. 19.05.1997 р. поруч з буд.№4 по вул.Грінченка в м.Червонограді Львівської області надав підсудному ОСОБА_4 гроші в сумі 1000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становить 5200 грн. Всього потерпілий передав підсудним та іншим членам організованої групи на їх вимоги майна та грошей на загальну суму 18 700 грн.

Крім того, під час вчинення злочинних дій підсудні незаконно заволоділи шляхом вимагання важливими особистими документами потерпілого ОСОБА_7: військовим квитком; посвідченням водія; а також офіційними документами: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля «Нісса-522», р.н «281-98 ТВ», згідно якого цей автомобіль належить ОСОБА_7; свідоцтвом про право власності на кв.№43 в буд.№4 по вул.Грінченка в м.Червонограді Львівської області, видане ОСОБА_7 та членам його родини Червоноградським бюро технічної інвентаризації; будинковою книгою на кв.№43 в буд.№4 по вул.Грінченка в м.Червонограді Львівської області.

Всього підсудні вчинили вимагання у потерпілого ОСОБА_7 та його сім»ї грошей та майна на загальну суму 39 500 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину - завдали майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винності у пред»явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що дійсно був присутній в деяких епізодах мав розмову з потерпілим, у дружини запитував за нього, однак з метою вирішити конфліктні питання між ОСОБА_7, ОСОБА_12 та ОСОБА_11. Він вів розмови з потерпілим. ОСОБА_13 у потерпілого він не вимагав, погроз щодо нього, членів його сім»ї не вчиняв, вогнепальної зброї він не мав.Не заперечує того, що приймав участь у зустрічах з потерпілими, однак з метою врегулювання конфліктних питань.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 у пред»явленому обвинуваченні винності не визнав, пояснив, що не заперечує, що декілька разів мав розмову з ОСОБА_7 щодо врегулювання конфліктних питань по оренді автомобіля та перевезеннях. Ця тема була йому відома, так як на той час він займався перевезеннями і йому були відомі всі проблемні питання. У потерпілого майна він не вимагав, погроз, психічного насильства щодо нього, членів його сім»ї не вчиняв, вогнепальної зброї ніхто до потерпілого, членів його сім»ї, не застосовував.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 у пред»явленому обвинуваченні винності не визнав, пояснив що на той час він навчався у Червоноградському гірничому технікумі. Як, при яких обставинах він познайомився з ОСОБА_4 та ОСОБА_5він не пригадує. Це було давно. На той час у батька був автомобіль ВАЗ-2106, яким він у вільний час таксував, де познайомився з ОСОБА_5 ОСОБА_4 допомагав йому під час навчання в технікумі, так як мав вищу освіту. Можливо він і зустрічався з ОСОБА_7, однак чому, з якою метою, на даний час він не пригадує. Жодних дій до потерпілого, членів його сім»ї він не вчиняв. У потерпілого майна він не вимагав, погроз, психічного насильства щодо нього, членів його сім»ї не вчиняв, вогнепальної зброї ніхто до потерпілого, членів його сім»ї,не застосовував.

Не дивлячись на те, що підсудні винності у пред»явленому обвинуваченні не визнали, винність їх стверджується показаннями потерпілих, свідків, протоколами слідчих дій, висновками експертиз, іншими документами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що з вересня 1991 року він перебував в шлюбі з ОСОБА_8 Від шлюбу у них є двоє дітей : син ОСОБА_14, 14.06.1992р. народження та син ОСОБА_15, 05.03.1996р. народження. На весіллі батьки подарували їм однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. З метою покращення житлових умов сім»ї, він вирішив продати вказану квартиру та купити двохкімнатну квартиру, розмістив на вулицях м.Червонограда оголошення. Через деякий час до нього з приводу купівлі квартири звернувся ОСОБА_12, який прийшов до нього в квартиру з дружиною. До того часу він їх не знав. Вони купили вищевказану однокімнатну квартиру. Натомість 04.10.1996р. він купив двохкімнатну квартиру №43 в м. Червонограді по вул. Грінченка 4., в якій проживає по даний час. ОСОБА_12 допоміг йому у пошуках квартири.

ОСОБА_16 ж в кінці 1996 р. його батько придбав автомобіль НОМЕР_1 та зареєстрував на нього. З ОСОБА_12 він підтримував стосунки, останній робив ремонт у придбаній в нього однокімнатній квартирі і на прохання ОСОБА_12 він допомагав йому перевезти будівельні матеріали в квартиру.

В січні 1997 р. на квартиру до нього прийшов ОСОБА_12 із своїм знайомим ОСОБА_11 та третім незнайомим чоловіком. З ОСОБА_11 потерпілий знайомий не був. ОСОБА_12 познайомив їх. В ході розмови, з метою взаємної вигоди, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запропонували йому віддати їм в оренду автомобіль НОМЕР_2, так як автомобіль він мало використовує, автомобіль більшість часу стоїть, якщо автомобіль йому буде потрібен, він зможе в будь-який час його взяти і користуватися.

Автомобіль повинен був використовуватися для пасажирських перевезень, за оренду автомобіля він повинен був отримувати щомісяця 460 грн. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запевнили його, що будуть підтримувати автомобіль у нормальному робочому стані та повернуть його в первинному стані. Порадившись з рідними, вони вирішили, що автомобіль в більшості не використовувався, потрібні були гроші, на шахті були затримки з виплатою зарплати, вони вирішили віддати свій автомобіль НОМЕР_3 в оренду ОСОБА_12 та ОСОБА_11

З їх слів ОСОБА_11 повинен був керувати автомобілем. Вони не укладали договору оренди, ОСОБА_11 написав йому розписку про те, що бере в нього в оренду автомобіль НОМЕР_3 з 16.02.97р. до 16.07.97р., зобов'язується кожного місяця сплачувати за оренду 460 грн. і зобов'язується повернути автомобіль в такому ж стані як отримав. Розписка була написана 18 лютого 1997 року, автомобіль він передав 15 лютого 1997 р. біля будинку № 9 по вул. Стуса в м. Червонограді. В салоні автомобіля, де були ОСОБА_11 та ОСОБА_12 він передав ОСОБА_11 ключі від автомобіля , техпаспорт на автомобіль, на рахунок договору оренди ОСОБА_11 сказав, що зроблять це з часом.

Приблизно через 2-3 тижні після того у нього захворіла мама. Йому потрібні були гроші на її лікування та автомобіль, щоб завезти її до народної цілительки неподалік м.Тернополя.

Прийшовши до ОСОБА_11, щоб взяти у нього гроші, останній відповів, що ще не має кінця місяця - 15 числа, вони з ОСОБА_12 ще нічого не заробили і відмовився давати будь-які гроші. Також тоді він ще раз нагадав про те, щоб укласти письмовий договір оренди автомобіля та оформити його в нотаріуса, але ОСОБА_11 сказав, що договір і його нотаріально оформити вони ще встигнуть. ОСОБА_16 в квартирі ОСОБА_11 була присутня його дружина ОСОБА_16, яка також говорила, що ОСОБА_11 віддасть гроші, людям потрібно довіряти.

Не отримавши грошей він пішов додому. 15.03.1997 р. зустрівся з ОСОБА_11 в нього вдома з приводу отримання грошей за оренду. ОСОБА_11 сказав, що він не говорив, що 15 числа дасть гроші, що це обіцяв ОСОБА_12 і щоб він звертався до нього.

ОСОБА_12в свою чергу сказав, що на автомобілі він не їздив, платити гроші не буде, щоб

Одного разу, коли він прийшов знову ж за грішмим до ОСОБА_11 і нагадав йому, що необхідно оформити нотаріально договір оренди автомобіля, ОСОБА_11 промовчав. Він сказав, що хоче забрати автомобіль і щоб ОСОБА_11 віддав йому всі документи на автомобіль, ОСОБА_11 сказав, що в нього не має документів, вони були вилучені працівниками міліції, оскільки він вчинив якесь порушення.

В працівника міліції Білика він отримав своє посвідчення водія та техпаспорт на автомобіль. Своє посвідчення водія ще раніше він передав ОСОБА_11, так як напевно, останній не мав свого посвідчення і просив дати своє посвідчення водія, говорячи, що вони подібні. Після того, коли він забрав свої документи. він знову звернувся до ОСОБА_11 і сказав, що якщо ОСОБА_11 хоче керувати автомобілем, щоб оформляв з ним договір оренди. ОСОБА_11 на це погодився і сказав, що не може без посвідчення водія приїхати до нотаріуса, щоб він дав йому своє посвідчення водія і він приїде до нотаріуса для оформлення договору оренди. До нотаріуса ОСОБА_11 не прийшов.

Через 2 дні він знову прийшов до ОСОБА_11 . Його дружина ОСОБА_16 сказала, що ОСОБА_11 вдома немає, він поїхав в Тернопіль. Він попросився зайти в квартиру скористатися туалетом, на що дружина відповіла, що в них у ванні лежить одяг для прання, вона не зможе його впустити в туалет, який знаходився у ванній кімнаті. Він все-таки наполіг і коли зайшов у ванну кімнату, то побачив там ОСОБА_11

ОСОБА_11 запитав, чому він ходить за ним, гроші він віддасть, вдарив його у плечі та в голову. Ударів наніс декілька, скільки саме він не пригадує і виштовхав його з квартири.

Пізніше він побачив пошкодження спереду та ззаду в своєму автомобілі, був поміняний радіатор. Після чого він знову ходив до когось з них -до ОСОБА_11 або до ОСОБА_12, і домовився про зустріч з ними на 9 квітня 1997 р. і вони повинні були віддати гроші.

09 квітня 1997 р. в обідню пору він знову прийшов на квартиру до ОСОБА_11, де були ОСОБА_11, ОСОБА_12 і третій чоловік, який був присутній під час першої їхньої розмови, коли вони пропонували йому віддати їм в оренду автомобіль, дружина ОСОБА_11 - ОСОБА_16. Він сказав, що забирає свій автомобіль, не хоче, щоб вони використовували його в подальшому, так як автомобіль був побитий, був змінений радіатор. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 говорили, що вони постійно машини не використовували, автомобілем також користувався і він. Третій невідомий чоловік, бачучи, що вони не хочуть повертати гроші і, не маючи бажання приймати участь в розмові, сказав, що він не хоче нічого спільного мати з ОСОБА_11 та ОСОБА_12, в цьому участі не приймає і вийшов з квартири. В квартирі залишилися ОСОБА_11, ОСОБА_12 та дружина ОСОБА_11. ОСОБА_12 та ОСОБА_11, нарахували, що за оренду автомобіля мають заплатити йому 380 доларів США, мотивуючи тим, що він також автомобілем користувався, всі дні на ньому вони не їздили і його не використовували.

Також сказали, що вони грошей не мають, ОСОБА_11 запропонував йому взяти в нього телевізор, який стояв в нього в кімнаті, а ОСОБА_12 - свій відеомагнітофон. Він сказав, щоб вони писали розписки про те, що віддають йому телевізор та відеомагнітофон як оплату за користування автомобілем і погашення заборгованості за оренду автомобіля. ОСОБА_11 і ОСОБА_12 відмовилися писати такі розписки і сказали, що в такому випадку, він нічого не отримає, ні телевізора, ні відеомагнітофона, ні грошей і почали його бити. Під час розмови була присутня ОСОБА_16, яка першою нанесла йому удар по обличчю. Наступними удари наносили ОСОБА_11 та ОСОБА_12, руками по голові, потім наносили удари по ногах, намагаючись збити з ніг. Скільки було ударів, пригадати не може, не звертав уваги хто і як наносив удари, оскільки, думав як встигнути втекти і наближався до вхідних дверей. ОСОБА_16 також вони вдвох йому погрожували, що якщо він зверниться в міліцію, то спалять автомобіль. Також сказали, що він нікого не зможе привести собі на допомогу, хіба що шахтарів. Коли він підійшов до дверей, спробував їх відчинити і прокрутив в замку ключ. Двері не відчинилися, чому він не знає. ОСОБА_16 сказала, що він зламав замок і винен їм ще 100 доларів США за поламаний замок. Насправді замок поламаний не був. Він намагався вийти на балкон, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 продовжували наносити йому удари по тілу.

У відповідь жодного удару він не наніс. Коли він дійшов до балкону, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сказали, що він нікуди не піде, це сьомий поверх і залишилися в кімнаті щось обговорювати.

В той час він постукав у сусіднє вікно до сусідів. Вікно відчинило двоє хлопців, які запитали його, що він тут робить. Він їм пояснив, що його б'ють, попросив їх допомогти йому перелізти з балкону через їх вікно до них в кімнату, щоб він не впав з сьомого поверху. Хлопці йому допомогли перелізти. Він вийшов з їх квартири, відчинив двері квартири ОСОБА_11 Ці двері він зміг відчинити, оскільки тоді, коли намагався їх відчинити, щоб втекти, не змігши їх відчинити, забрав ключ з собою. Після того як він відчинив двері квартири ОСОБА_11 він кинув їх ключ в кімнату, сказав, що замок дверей не поламаний і сказав ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які знаходилися в кімнаті, щоб вони в суботу поставили автомобіль на площадку, де проживає ОСОБА_12, перед тим зремонтувавши його і віддати всі документи на автомобіль та посвідчення водія.

Скільки часу тривало побиття він не знає, часу не засікав і сказати не може. З приводу цього побиття він в міліцію не звертався, оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 йому пригрозили, що спалять машину, боявся, що вони знову його поб'ють. З приводу цих побоїв він звернувся в Червоноградську міську поліклініку. Йому поставили діагноз: забиття частин тіла. З цього приводу на лікуванні він не перебував.

В суботу, 12 квітня 1997 р. він пішов до ОСОБА_12 додому і сказав повернути автомобіль, гроші та документи. ОСОБА_12 сказав, що грошей вони не віддадуть, бо не мають, а з приводу машини і документів, щоб він пішов до ОСОБА_11.

Коли він прийшов до ОСОБА_11, останнього вдома не було. В квартирі була лише ОСОБА_16, яка сказала, щоб він більше не приходив до них. Через два дні він пішов знову до ОСОБА_11, щоб повернути машину. Дружина ОСОБА_11 йому сказала, що ОСОБА_12 побитий і знаходиться в лікарні і щоб він собі шукав адвоката. На наступний день, для того, щоб довідатись, що трапилось з ОСОБА_12, адже він його не бив, він пішов в Червоноградську міську лікарню і дізнався, що дійсно в травматологічному відділенні лікарні лежить ОСОБА_12, який був побитий, мав синяки на обличчі, очі були червоні. Чи були в нього тілесні ушкодження на тілі він не знає. На запитання хто його побив, ОСОБА_12 відповів, що його побив саме він із своїми хлопцями. Він ОСОБА_12 сказав, що його не бив, але останній стверджував, що нічого не знає, що саме він його побив зі своїми знайомими хлопцями. Обставини його побиття ОСОБА_12 йому не говорив. Хто побив ОСОБА_12 і з приводу чого йому не відомо.

З приводу автомобіля та документів на автомобіль ОСОБА_12, коли він з ним говорив в лікарні, говорив, щоб він ішов з цього приводу до ОСОБА_11.

В квартирі ОСОБА_11 нікого не було. Через деякий час він знову пішов до ОСОБА_12 в лікарню, проте його в травматологічному відділенні не було і лікарі сказали, що його перевели в нейрохірургічне відділення. В палаті ОСОБА_12 сказав медичним працівникам, що саме він його побив і його вигнали з палати. Після того він до ОСОБА_12 в лікарню не ходив. Також в той час він пішов до ОСОБА_11, який сказав, що машини, грошей він не отримає, що він побив ОСОБА_12 і його чекає тюрма. Коли це саме було він не знає. Він зрозумів, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 хотіли зробити так, щоб відносно нього порушили кримінальну справу.

Через декілька днів до нього прийшов працівник міліції Зіняк і сказав йому, що він побив ОСОБА_12 З цього приводу Зіняк взяв у нього письмові пояснення, в яких він вказав, що ОСОБА_12 не бив, звідки в нього тілесні ушкодження йому не відомо.

В травні 1997 року, коли він повертався з роботи в першу зміну, він зустрівся з ОСОБА_12 на автовокзалі в м. Червонограді, зустріч була випадковою. Він сказав ОСОБА_12, щоб йому повернули автомобіль. Останній сказав йому , щоб він із цього приводу звертався до ОСОБА_11. Ввечорі того ж дня він пішов до ОСОБА_11, сказав йому, що піде в міліцію і щоб останній віддав автомобіль та документи. ОСОБА_11 йому віддав автомобіль та документи: техпаспорт на автомобіль та посвідчення водія. Він забрав ключі від автомобіля і за допомогою вантажного автомобіля, на буксирі, доставив свій автомобіль до під'їзду.

На наступний день, після першої зміни, він зустрівся на автовокзалі з ОСОБА_12 і останій сказав, що зараз підійде. Він стояв біля автовокзалу, а ОСОБА_12 перейшов вулицю на другий бік, де залізничний вокзал, підійшов до автомобіля ВАЗ 2106 білого кольору, де стояло двоє молодих чоловіків, один високий, як він потім довідався це був ОСОБА_6, який заїкається, а другий нижчий, міцної тіло будови, як він потім довідався ОСОБА_5.

Їх двох він побачив тоді вперше. Чим вони займалися йому не було відомо. ОСОБА_12 з ними поспілкувався до 10 хвилин, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перейшли на його бік, а ОСОБА_12 залишився біля автомобіля. Про що вони спілкувалися він не чув. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підійшли до нього і сказали йому, щоб він сідав з ними в автомобіль і вони поїдуть розбиратися. При цьому ОСОБА_6 вдарив його в груди. Після того ОСОБА_6 та ОСОБА_5 взяли його за руки і повели до вказаного вище автомобіля, сказали сідати в машину. Також ОСОБА_6 сказав, що життя його сім'ї в їх руках. Погрози їх він сприймав реально, оскільки не знав хто це такі і що з ним могло трапитися. Його заштовхали в машину на заднє сидіння, ОСОБА_12 сказали, що він ішов. ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_8 сів на заднє сидіння разом з ним. Вони поїхали на вул. Шептицького, За. ОСОБА_6 вийшов з автомобіля і зайшов в будинок. Через хвилин 15-20 ОСОБА_6 вийшов з будинку разом з ОСОБА_4 ОСОБА_4 тоді був одягнутий в чорну сорочку і на сорочці був значок „УНА-УНСО". При розмові він звернув увагу на цей знак і сказав йому звернути увагу на нагрудний знак. ОСОБА_6 сів за кермо, а ОСОБА_4 - на пасажирське сидіння.

ОСОБА_4 сказав, що про нього все знає, обзивав його, нецензурно до нього лаявся, говорив, якщо він нічого не розуміє в таких справах, щоб сидів в шахті і ніде не вилазив, якщо він буде проти них щось робити, буде знищена сім'я і про них він запам'ятає довго. Це все він сприймав реально і боявся погроз, бо не знав хто це такий і на що ОСОБА_4 спроможний.

Він сказав їм, що ОСОБА_12 не бив. Вони сказали, що він побив ОСОБА_12 і почали його бити. Першим його вдарив по обличчю рукою ОСОБА_4. Наніс йому декілька ударів і по тілу. Повз нього сидів ОСОБА_8, який також наносив удари руками по обличчю, грудях. Також удари наносив і ОСОБА_6 Наносили удари руками по різних частинах тіла. Побиття тривало до 10 хвилин. Враховуючи, що він закривався від ударів, він не бачив хто скільки ударів йому наніс. ОСОБА_16 ж ОСОБА_4 сказав, що не має часу так довго з ним розбиратися і призначив йому зустріч на наступний день 9 травня 1997 року на 10.00 год. біля оздоровчого комплексу „Нептун". Вони йому сказали не звертатися в міліцію, погрожуючи розправою і розправою членів його сім'ї. Ці погрози він сприймав реально і побоювався за своє життя і життя членів його сім'ї. Навіть якщо він і приведе міліцію, вони скажуть, що його не знають. Після того вони на ходу викинули його з автомобіля біля Червоноградської міської лікарні на узбіччя дороги. Від падіння в нього були синці на тілі. З приводу цих побоїв він звернувся в поліклініку. В міліцію він не звертався, оскільки боявся помсти з боку ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, боявся за своє життя та життя членів своєї сім'ї. В поліклініці він пояснював, що вдарився і не говорив, що його побили. Також, коли його виштовхнули з машини, ОСОБА_6 крикнув, щоб він не ризикував своєю сім'єю.

На наступний день 9 травня 1997 р.на 10.00 год. він прийшов на зустріч до оздоровчого комплексу „Нептун" на околиці м.Червонограда. Коли він приїхав, там нікого не було. Через деякий час він побачив два автомобілі: ВАЗ 2106 білого кольору та ВАЗ 2108 червоного кольору, які проїжджали біля оздоровчого комплексу. Перший автомобіль був автомобіль ОСОБА_6, а другий автомобіль червоного кольору належав ОСОБА_5, так як він потім бачив, що саме він був за кермом цього автомобіля. Автомобілі зупинилися біля нього. З автомобілів вийшли ОСОБА_11, ОСОБА_12 з дружиною Іриною, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ще до шести молодих чоловіків. ОСОБА_14 невідомих був один чоловік міцної тілобудови, якому він пояснив, що ОСОБА_12 не бив, дав їм свою машину в оренду, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 автомобіль побили, не хотіли повертати автомобіль. Невідомий сказав, що вони ненормальні, сказав їм відчепитися від нього, пішов до машини, поїхав з ОСОБА_6. ОСОБА_4 йому пригрозив і вони почали його бити руками, ногами по голові та тілу. На місці бійки були ОСОБА_11 та п'ятеро чоловіків. Хто наносив йому удари не бачив, старався закриватися від ударів. ОСОБА_4 роздавав вказівки. Під час побиття він говорив, що не бив ОСОБА_12, що від нього лише хотів, щоб той разом з ОСОБА_11 повернув йому машину, яку вони взяли в оренду, в тому стані, в якому брали і щоб розрахувалися за оренду. ОСОБА_16 появилася якась машина, вони злякалися, сказали, що він їх обманув, когось привів, заштовхалийого в машину ВАЗ 2106 білого кольору, якою керував ОСОБА_6.

Чи наносив йому удари ОСОБА_6 він сказати не може, бо не зауважив цього. Скільки часу тривало побиття він також не знає , його завезли на вулицю Корольова, до новобудови. В автомобілі з ним їхали ОСОБА_6, який був за кермом, ОСОБА_4, який сидів на передньому пасажирському сидінні, а також молоді хлопці, всіх було п'ятеро. В іншій машині червоного кольору їхали ОСОБА_12, дружина ОСОБА_12, ОСОБА_5, який був за кермом, ОСОБА_11, і можливо інші хлопці. Зупинившись, ОСОБА_4 наказав молодим хлопцям наносити йому удари по тілу, коли хтось крикнув з сусіднього будинку, щоб припинили його бити, а то викличуть міліцію. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з частиною людей поїхали. На місці залишилися ОСОБА_4, ОСОБА_12 та ОСОБА_11. ОСОБА_4 вимагав в нього віддати свій автомобіль та документи на нього, погрожував позбавити життя, говорив, щоб він написав їм розписку про те, що винен ще 5 тисяч доларів США, вимагаючи 5 тисяч доларів США. Ці погрози він сприймав реально, йому погрожували розправою над сім'єю, говорячи, щоб він подумав про сім'ю, бо може їх не побачити.

Через деякий час приїхав ОСОБА_8. Вони четверо сіли в автомобіль ОСОБА_5 ВАЗ 2108 червоного кольору і повезли його до його під'їзду, де стояв його автомобіль. Про те, що автомобіль стоїть біля його під'їзду він їм сказав, коли вони наносили йому удари. В автомобілі вони погрожували, щоб він був спокійний, не робив ніяких рухів. На той час він був дуже побитий, фізично і морально виснажений.

Біля під'їзду його виштовхнули з автомобіля, з автомобіля вийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_4. ОСОБА_5 та ОСОБА_12 залишилися в машині. Вони піднялися до його квартири, щоб взяти ключі від автомобіля та документи. В квартирі була дружина та діти. Побачивши дружину, ОСОБА_4 сказав їй сховатися. Дружина з дітьми зайшли в другу кімнату. Вони вдвох почали в коридорі та в меблевій стінці в кімнаті шукати документи на автомобіль - по шухлядах, тумбах, де знаходилися будь-які документи. В кімнаті в меблевій стінці в барі знайшли техпаспорт на автомобіль НОМЕР_4, посвідчення водія . В коридорі в меблевому шкафу знайшли ключі від автомобіля.

Після того, як вони знайшли вказані речі, сказали вийти з квартири, тримаючи за руки. Біля них проходила сусідка, у неї він позичав гроші в сумі 150 доларів США, які в нього вимагав ОСОБА_4. Коли вони вийшли з під'їзду, ОСОБА_4 сказав йому заводити автомобіль. Він за допомогою ручки завів автомобіль. За кермо автомобіля сів ОСОБА_11, з боку на передньому сидінні сидів він. ОСОБА_4 сів в автомобіль до ОСОБА_5. Автомобіль був поломаний і зупинився біля 2-ї Червоноградької школи. Після того ОСОБА_4, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 переговоривши, перевели його в червоний автомобіль ВАЗ 21-08, привезли його до під'їзду додому і сказали, щоб він на наступний день на 09 год. прийшов до нотаріуса по вул. Новошахтарській. ОСОБА_4 пояснив, що в нотаріуса вони будуть переоформляти автомобіль, оскільки автомобіль вже не його, а їх. На кого повинен був бути переоформлений автомобіль він не знав, ОСОБА_4 говорив, що в нотаріуса буде їх людина і проблем в переоформленні не буде. ОСОБА_4 пригрозив, якщо він не прийде до нотаріуса або розповість в міліцію, то вони розправляться з його сім'єю.

Вдома дружині детально він нічого не розповідав. Цілу ніч вони з дружиною не спали. Йому видавалось, що біля під'їзду постійно хтось сидів на лавці, знаходився на сходовій клітці на четвертому поверсі, пильнуючи за його квартирою. Порадившись з дружиною, вирішили віддати автомобіль. Зі слів сестри йому відомо, що в ту ніч хтось приходив до них додому, стукали в двері, говорили щоб відкрити. Двері ніхто не відкривав.

На наступний день, 10 травня 1997 р., зранку на 09 год. він прийшов до нотаріуса на вул. Бандери, де були ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_5. Через деякий час прийшов ОСОБА_4, який сказав йому, що він і його сім'я мають шанс жити, якщо він так буде їх слухатися. Нотаріуса не було, вони пішки пішли до іншого нотаріуса по вул.Парковій. Там також не було нотаріуса. Через деякий час йому сказали, щоб він прийшов на 15 год. в бар „Томас" і відпустили його.

О 15 год. він підійшов до бару „Томас", що по вулиці Стуса, де його чекав ОСОБА_11, ОСОБА_4 в той час не було. Через деякий час до бару зайшов ОСОБА_4. Через вікно він бачив, як до бару під'їхав автомобіль ВАЗ 2108. З автомобіля вийшли декілька молодих хлопців, яких він не знає. Разом з ними був ОСОБА_5 Вони не були разом з ОСОБА_4. Коли в бар зайшов ОСОБА_4, запитав чи вони переоформили автомобіль, на що він відповів, що не переоформили, ще не були в нотаріуса. ОСОБА_4 сказав, що зараз поїдуть до нотаріуса і переоформлять, на що він відповів, що не має паспорта, здав його у паспортний стіл. ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком по обличчю в ділянку зубів і в живіт. З губи в нього пішла кров, наніс ще кілька ударів, підставив пістолет з лівого боку під столом та пригрозив.

Навпроти нього через один стіл сиділа молода пара і повині були бачити як ОСОБА_4 витягував пістолет і приставляв його до нього. В подальшому вони ще трохи посиділи і пішли з бару, він їх не запам»ятав. ОСОБА_17 покликав ОСОБА_4 і щось йому сказав. Повернувшись до нього, ОСОБА_4 сказав, що зараз поїдуть до нього додому і візьмуть документи. Обшукавши його, ОСОБА_4 знайшов ключ, він пояснив, що це ключ від квартири. Вони сіли в автомобіль ОСОБА_5 ВАЗ 2108., він їм сказав, що вдома немає нікого, дружину та дітей він відправив в село.

Після того він, ОСОБА_11, ОСОБА_4 піднялися до його квартири. В автомобілі залишився ОСОБА_17. В квартирі він пояснив, що паспорта не має. Після того ОСОБА_11 та ОСОБА_4 спочатку в коридорі, а потім в кімнаті з меблевої стінки все викидали, шукаючи паспорт. Шукали вони по всій квартирі, крім спальні. Викинули всі бумаги із шкафу в коридорі і з меблевої стінки. Паспорта не знайшли. Знайшли військовий квиток, будинкову книгу із свідоцтвом на право власності на квартиру АДРЕСА_2, свідоцтво про одруження.

По дорозі до нотаріуса ОСОБА_4 погрожував розправою над ним та сім'єю, якщо він їх не буде слухатися та зробить щось всупереч їх волі. Погрози він сприймав реально. По. дорозі вони зустріли ОСОБА_6, який сказав, що нотаріуса немає. Вони поїхали до спорткомплексу „Шахтар"по вулиці Перемоги, ОСОБА_11 з ними не було. В спорткомплексі біля семи чоловік наносили йому удари по тілу, розбили йому ніс. Після того він, ОСОБА_17 та ОСОБА_4 сіли в автомобіль ОСОБА_5 і поїхали до нотаріуса.

По дорозі до нотаріуса ОСОБА_4 сказав йому, щоб він не перешкоджав переоформленню автомобіля. Сказав, що якщо він поведе себе неправильно, привезе його в спорткомплекс в підвал, привезе сюди також нотаріуса і тут в підвалі оформлять доручення на автомобіль. Також наголосив в погрозливому тоні, щоб він думав про себе, про свою сім'ю, про своїх дітей, про своїх батьків. Також, коли він дивився на нього в той час, ОСОБА_4 схопив його за око, пробуючи його видавити.

По дорозі йому пояснили, щоб нотаріусу він пояснив, що паспорт здав на переоформлення другого. Вони під'їхали до нотаріуса на вулицю Бандери, прізвище нотаріуса ОСОБА_18, там стояв ОСОБА_12, ОСОБА_11 та людина, яка знала нотаріуса і мала поговорити з нотаріусом з приводу оформлення довіреності. Нотаріус називав цю людину кумом. ОСОБА_6 там не було.

ОСОБА_6 під'їжджав пізніше, коли оформлялися документи, про щось говорив з ОСОБА_4 і поїхав.

Нотаріус запитував його наскільки часу оформляти довіреність. Він відповів, що на рік. Нотаріус сказав, що на рік не можна, можна на три роки. Було вирішено, що довіреність буде оформлятися на три роки. Нотаріус сказав, що йому треба час для того, щоб оформити довіреність і сказав вийти. ОСОБА_11 поклав на стіл нотаріуса його документи, свій військовий квиток, вони вийшли з кабінету. Нотаріус також запитував, чому немає поспортів. Він пояснив, що паспорт здав на переоформлення в паспортний стіл. Що пояснив ОСОБА_11 не пригадує.

Коли вони чекали на вулиці, він захотів води і пішов в приміщення де знаходився нотаріус.

Хтось з людей в приміщенні, який там працював, сказав, що в нотаріуса в кабінеті є вода в пляшках і можна попити. Він пішов в кабінет нотаріуса, де були лише нотаріус та особа, яку він називав „кумом". Нотаріус дозволив йому попити води. Наливаючи в стакан воду, він, він думав, що зараз скаже нотаріусу, що його заставляють переоформити автомобіль і щоб він викликав міліцію, в кабінет до нотаріуса зайшли ОСОБА_4 та ОСОБА_11.

ОСОБА_11 також запитав, чи можна попити води, ОСОБА_4 в той час приставив йому ззаду пістолет, сказав не мішати нотаріусу. Коли вийшли, ОСОБА_4 сказав не задавати лишніх клопотів. При цьому був присутній ОСОБА_11. Через деякий час вийшов нотаріус і покликавши „кума", віддав йому квитанцію, яку потрібно було оплатити.

Після того, як привезли оплачену квитанцію, нотаріус покликав його та ОСОБА_11 до себе в кабінет, показав довіреність, сказав поставити на ній підписи.

В довіреності був вказаний номер його паспорта, який нотаріус взяв із будинкової книги. Після того як вони сіли в машину ОСОБА_5, спереду на пасажирське сидіння сів ОСОБА_4, ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля, ОСОБА_11 сів на заднє сидіння, куди також сів і він.

В машині біля нотаріуса ОСОБА_4 сказав, щоб він завтра приніс одну тисячу доларів США за їхні турботи, за витрачений ними час. Він відповів, що таких грошей не має і не знає де їх взяти. ОСОБА_19 сказав, що якщо його сім'я буде в їх руках і він їм за ніч дістане не одну, а п'ять тисяч доларів США. Він сказав, що за такий короткий час неможливе принести їм таку суму грошей. ОСОБА_19 вдарив його рукою по голові декілька разів і один раз по грудях рукою його вдарив ОСОБА_11. Запитав скільки необхідно часу, щоб принести одну тисячу доларів. Він відповів, що треба тиждень, він постарається десь позичити, зібрати таку суму грошей.

Вони погодилися і сказали, щоб він на наступну суботу приніс їм 1000 доларів США. Також вони в нього забрали військовий квиток, будинкову книгу, посвідчення водія. Сказали, що якщо він буде себе погано поводити, то ще перепишуть на себе його квартиру та квартиру його батьків. Віддали лише свідоцтво про одруження. Також говорили, що якщо він себе буде правильно поводити, ОСОБА_12 забере з міліції свою заяву , що він його побив.

Він повністю підтримує цивільний позов до підсудних на суму 68 120грн. заподіяної йому матеріальної шкоди, що становить вартість автомобіля Нісса вартістю 2 500доларів США еквівалент 39 600грн. по курсу Національного банку України, 800грн. вартість акумулятора та переданих підсудним 1 000 тисячі доларів США, що еквівалентно 7 920грн. Крім того, йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 100 000грн., так як він та сім»я терпіли приниження людської гідності, він переносив фізичні болі, душевні страждання, були порушені їх нормальні життєві зв»язки, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що осінню в 1996 р., точно коли не пригадує, можливо у жовтні місяці, її чоловік продав однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яку їм подарували на весілля батьки ОСОБА_20.

Після продажу квартири вони купили нову квартиру - двохкімнатну №4 по вул. Грінченка, 43. Також десь протягом місяця придбали автомобіль „Нісса" жовтого кольору. Через деякий час, в кінці зими - на початку весни 1997 р. чоловік розповів, що ОСОБА_12, ОСОБА_11, а також ще одна особа, якої не знає, захотіли взяти в чоловіка автомобіль в оренду, говорячи, що він на ньому мало їздить, мало його використовує. Крім того в чоловіка на роботі невчасно виплачували заробітну плату і їм потрібні були гроші. Також чоловік говорив, що за оренду автомобіля вони будуть сплачувати гроші, 100 доларів США, але точно не пам'ятає.

Чоловік порадившись з нею, віддав їм в оренду автомобіль. Договір оренди автомобіля не був укладений. Але наскільки вона пригадує, ОСОБА_11 написав розписку про те, що взяв в оренду автомобіль і буде сплачувати гроші за користування цим автомобілем.

В подальшому, коли чоловік звертався до ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за грішми, які вони мали платити за оренду автомобіля, то вони йому їх не давали. Чому , вона не знає.

Також через деякий час чоловік розповів, що ОСОБА_12 в лікарні і що його звинувачують у побитті ОСОБА_12, пояснював, що ОСОБА_12 не бив, що хто його побив йому невідомо. Саме після того чоловік часто, скільки саме їй зараз важко пригадати, але не менше двох разів, приходив додому побитим, мав тілесні ушкодження на обличчі, на тілі.

Це було весною -літом 1997 року. Конкретні дати вона не пригадує.

Часто чоловік приходив виснажений. На запитання, що з ним сталося, чоловік пояснював, що його побили за те, що він побив ОСОБА_12, говорив, що били його за те, щоб він віддав автомобіль „Нісса".

Коли вона йому говорила, щоб він ішов в міліцію і написав заяву на цих людей, ОСОБА_7 говорив, що боїться, оскільки вони йому постійно погрожували фізичною розправою над ним, а також нею та дітьми. Говорив, що то ці люди йому погрожували, що його, її, а також дітей повивозять в ліс і розправляться над нею.На рахунок переоформлення авто в нотаріуса вона не пригадує.

Разом з тим, з оголошених показань в судовому засіданні, судом встановлено, що саме через ці погрози чоловік і переписав автомобіль. Чоловік говорив, що його завезли до нотаріуса ОСОБА_18 і там переоформили автомобіль. Пояснював, що постійно в нотаріуса були ОСОБА_11, ОСОБА_12 та інші особи, яких вона не знає, і він не міг нотаріусу сказати, що його примушують переоформити автомобіль. Крім того говорив, що йому ще в нотаріуса погрожували фізичною розправою над ним та членами їх сім'ї. Крім того, чоловік розповідав, що саме ці особи, які вимагали в нього автомобіль, били його, погрожували йому застосуванням вогнепальної зброї.Також ще до того часу, як чоловік переоформив свій автомобіль, то до них додому в двері квартири АДРЕСА_3 сильно гримали, вивалювали двері, невідомі особи, дзвонили в дзвінок, зробили так, що він постійно дзвонив. Вони не відкривали двері, оскільки боялися. Хто це був вона не знає, бо ці невідомі не представлялися. Де знаходився їх автомобіль Нісса після того як чоловік переоформив його на ОСОБА_11, не знає. Потім чоловік виявив її на якійсь стоянці і забрав її звідтам. Автомобіль був пошкоджений, були відсутні деякі запчастини, але які були конкретні поломки в автомобіля вона не пригадує. Після того чоловік автомобіль фарбував, ремонтував.

Особисто їй ніхто нічим не погрожував, ніхто до неї насильства не застосовував і нічого в неї ніхто не вимагав. Проте постійно били її чоловіка, вимагали в нього автомобіль, який був їхнім спільним. Чоловік постійно був пригнічений. В той період часу вони постійно жили в страху, постійно всього боялися, оскільки чоловік говорив, що в нього вимагають автомобіль і погрожують фізичною розправою над ним, нею та їхніми дітьми.

Також пригадує, що хтось прийшов додому, проте хто саме вона не бачила,бо не виходила в коридор. І тоді, чи то ОСОБА_7, чи то ті інші, що прийшли, сказали, щоб вона залишалася в кімнаті і не виходила. Чи виражалися нецензурно вона вже не пригадує, щось кричали , вона не пригадує, швидше всього погрожували ОСОБА_7, щоб він віддав документи та ключі від автомобіля. До неї тоді насильство застосоване не було, ніхто їй тоді нічим не погрожував. Які вони тоді забрали документи вона не пригадує, ніби військовий квиток, якісь документи на автомобіль і ще якісь документи, але які вона не пригадує.

Матеріальна і моральна шкода їй також була заподіяна, однак на даний час жодних претензій до будь-кого вона не має. Чоловік у 1997р. оформив другу групу інвалідності, так як в той час проти нього була порушена кримінальна справа. На даний час вони проживають окремо, він до неї має притензії, що вона його побила і просить притягнути її до кримінальної відповідальності.

Свідок ОСОБА_18- завідувач Червоноградської державної нотаріальної контори в судовому засіданні показав , що пригадує як 8 травня 1997 р. він оформляв доручення на володіння автомобілем «Нісса -522» з правом його продажі, згідно якого ОСОБА_7 уповноважив іншу особу керувати та розпоряджатися вищевказаним автомобілем. За заявою ОСОБА_7 вказане доручення було відмінене. Детальних обставин складення та оформлення даного доручення не пригадує. Не заперечує, що в нотаріальній конторі в той час було багато людей, в тому числі в приміщенні проводився ремонт.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що приблизно в лютому 1997 року він та його знайомий ОСОБА_12 домовилися із ОСОБА_7, жителем м. Червонограда про те, що візьмуть в нього в оренду автомобіль марки „Нісса-522". Він написав розписку ОСОБА_7 про те, що бере в нього в оренду його автомобіль і за оренду автомобіля кожного місяця буде сплачувати йому гроші.

Також домовилися з ним і про те, що якщо автомобіль буде ламатися, то він буде його ремонтувати і за час протягом якого він мав би ремонтувати автомобіль, орендна плата не сплачуватиметься. ОСОБА_17 ж ОСОБА_7 передав йому ключі від автомобіля „Нісса-522", техпаспорт на автомобіль. Брали автомобіль в оренду він і ОСОБА_12 Після того, як вони отримали автомобіль, він і ОСОБА_12 користувалися цим автомобілем, перевозили пасажирів на замовлення людей. ОСОБА_12 без нього не використовував автомобіль, вони разом перевозили людей. Через деякий час автомобіль почав ламатися. Приблизно через місяць після того, як вони взяли в оренду автомобіль, ОСОБА_7 прийшов до нього з ОСОБА_12 за грошима, які вони мали йому дати за оренду автомобіля. Він пояснив ОСОБА_7, що вони ще нічого не заробили, що грошей зараз немає, обов'язково із ним розрахуються. ОСОБА_7 ходив за грошима протягом деякого часу як до нього, так і до ОСОБА_12. Грошей вони йому не віддавали, бо не мали їх.

В один день ОСОБА_7 знову прийшов до нього в квартиру АДРЕСА_4 за грішми. ОСОБА_17 в квартирі був він, його дружина та ОСОБА_12. Він з ОСОБА_12 запропонували ОСОБА_7 замість грошей взяти його телевізор марки „Соні" та відеомагнітофон ОСОБА_12. ОСОБА_7 відмовився брати ці речі. Після цього ОСОБА_7 продовжував ходити за грішми за оренду автомобіля як до нього, так і до ОСОБА_12. Через декілька днів він довідався від своє дружини ОСОБА_16, що до них до квартири пізно увечері, десь о 24 год. приходив ОСОБА_12, побитий. Від ОСОБА_12 він довідався ,що його побив ОСОБА_7 разом з невідомими. Його дружина викликала швидку допомогу і ОСОБА_12 був доставлений в лікарню. Потім ОСОБА_7 приходив до нього, коли ОСОБА_12 лежав в лікарні, забрав в нього ключі від автомобіля, автомобіль „Нісса-522", техпаспорт на автомобіль і посвідчення водія, по якому він їздив, бо був схожий на ОСОБА_7 на фотографії в його посвідченні водія. Особисто він ОСОБА_7 не бив і не вимагав у нього гроші та передачі йому автомобіля останнього.

Не заперечує, що в нотаріальній конторі за погодженням з ОСОБА_8 вони оформляли на нього довіреність з метою продажі автомобіля та розрахунку як за автомобіль, так і за його оренду.

Показання свідка ОСОБА_11 суд вважає неповними. Так, в ході досудового слідства свідок давав послідовні показання, які перечитував та підписав,зокрема, що в травні 1997 р. після того, як ОСОБА_12 вийшов з лікарні, прийшов до нього додому і сказав, що треба звернутися до хлопців, які б розібралися з ОСОБА_8. Він ОСОБА_12 пояснив, що це нічого не змінить, що ОСОБА_12 свого здоров'я не поверне, що нехай цим займається міліція. Проте через один день до нього додому прийшов ОСОБА_12 з ОСОБА_4

Останній перебував в партії УНА-УНСО і проживав в м. Червонограді. З ОСОБА_4 він тоді познайомився вперше. ОСОБА_4 сказав, що йому все відомо про ОСОБА_8 і його конфлікт з ОСОБА_12, сказав, що ОСОБА_12 про все це вже розповів і що потрібно, щоб про це ще розповів йому і він. ОСОБА_4 він розповів про всі ці події, як вони брали в оренду автомобіль, не заплатили грошей ОСОБА_8, ОСОБА_7 відмовився брати телевізор та відеомагнітофон, який вони йому давали як орендну плату за автомобіль. ОСОБА_4 сказав, що він розбереться з ОСОБА_7, поб'є останнього за таку поведінку до них і за це ОСОБА_12 і він повинні заплатити ОСОБА_4 гроші, в якій сумі він вже не пригадує, десь від 100 до 300 доларів США кожен. Хто мав розбиратися з ОСОБА_7 чи сам ОСОБА_4, чи з кимось він не знає. В нього не було вибору і він погодився. Вибору не було, оскільки ОСОБА_4 пояснив, що вже почав займатися цією справою, ОСОБА_12 вже частково оплатив за послуги і йому вже все одно чи він згоден на це, чи ні, оскільки він був з ОСОБА_12 і також мав справи з ОСОБА_7 і тому вже також має ОСОБА_4 заплатити за те, що розбереться з ОСОБА_7.

Наскільки йому відомо, ОСОБА_12 раніше не знав ОСОБА_4 Де вони познайомилися йому не відомо. Через декілька днів, чи то ОСОБА_12, чи то ОСОБА_4 особисто сказав йому, що їм треба підійти під „Макдональдсу" в м. Червонограді, що недалеко від оздоровчого комплексу „Нептун". Ввечорі, в період між 18-20 год. він з ОСОБА_12 прийшли до „Макдональдсу", що неподалік оздоровчого комплексу „Нептун", там вже були ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_13. ОСОБА_13 був на автомобілі марки „ВАЗ 2108" червоного кольору, а ОСОБА_6 був на автомобілі марки „ВАЗ 2106" сірого кольору. Ще з ними були якихось 2-3 чоловіка, яких він не знає. ОСОБА_6 та ОСОБА_13 він тоді побачив вперше і тоді з ними познайомився. До того він їх не знав і з ними знайомий не був. Через декілька хвилин прийшов ОСОБА_7 ОСОБА_4 відвів ОСОБА_7 в бік про щось говорив.

Під час того, як вони розмовляли, він бачив, як ОСОБА_4 періодично наносив удари руками по обличчю та по тілу ОСОБА_7 Скільки саме ударів наніс він пригадати не може. ОСОБА_6, ОСОБА_13 та інші невідомі були присутні при цьому. Проте він не пригадує, чи тоді били ОСОБА_7 ОСОБА_6, ОСОБА_13 та ці невідомі. Ці події тривали близько 15 хв. Після цього ОСОБА_4 сказав йому з ОСОБА_12, що вони можуть йти. Після того він з ОСОБА_12 розійшлися по домівках.

ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 і ці 2-3 невідомих разом з ОСОБА_7 залишилися там на місці. Чому ОСОБА_4 бив ОСОБА_7 він точно не знає, але напевно через те, що саме таким чином він розбирався з ОСОБА_7, про що ОСОБА_4 просив ОСОБА_12. Що було з ОСОБА_7 після того, як він з ОСОБА_12 пішли звідти, не знає. Чи возили його на вулицю Корольова, до відділення „Приватбанку" і били ОСОБА_7 там він не знає.

На наступний день, коли він гуляв з дитиною з коляскою біля під'їзду, до нього на вулиці підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_4. Вони були на автомобілі ОСОБА_13. ОСОБА_4 при ОСОБА_13, не виходячи з автомобіля, сказав що він повинен заплатити ОСОБА_4 гроші за те, що останній побив і розібрався з ОСОБА_7. Він сказав, що грошей не має і запропонував свій телевізор. ОСОБА_4 від телевізора відмовився, сказав, щоб цей телевізор він здав в комісійний, і сказав, що прийде за грошима через декілька днів. Через декілька днів він з ОСОБА_12 зустрілися з ОСОБА_4 на вулиці і останній запропонував з ним розрахуватися за розбори з ОСОБА_7 тим, що на нього буде оформлене доручення від імені ОСОБА_7 на автомобіль „Нісса-522". Спочатку довіреність хотіли оформляти на ОСОБА_12, проте в останнього було не все гаразд з документами і було вирішено ОСОБА_4, що таке доручення буде оформлене на нього, хоча він цієї машиною користуватися не буде. Він погодився на це.

Через декілька днів він зустрівся з ОСОБА_4 на вулиці Парковій, 2, де знаходився нотаріус. Адресу цю знає, оскільки в тому ж приміщенні знаходиться ЖЕК, який обслуговував його будинок. Він не пригадує чи був там вже ОСОБА_7, коли вони прийшли чи вони його чекали.

Вони троє довго чекали нотаріуса, але його не було. Крім їх трьох, тобто нього, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 більше там нікого не було.

Так як нотаріуса не було, ОСОБА_4 сказав ОСОБА_7 прийти на наступний день, на яку саме годину він не пригадує, до іншого нотаріуса, а саме до Зайця, який працював в нотаріальній конторі по вул. С.Бандери, 11.

На наступний день, коли він прийшов до нотаріуса Зайця, там був ОСОБА_4 та ОСОБА_7. Також там був або ОСОБА_8 або ОСОБА_6, хто саме з них був він точно не пригадує, але швидше всього ОСОБА_6, бо він пригадує, що там була саме його машина.

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 спілкувалися між собою, він чув їх розмову. Суть розмови була в тому, що ОСОБА_7 відмовлявся переоформляти свій автомобіль, а ОСОБА_4 декілька разів вдарив ОСОБА_7 рукою по обличчю та в груди, матюкався, можливо і погрожував чимось ОСОБА_7 він вже не пригадує.

Таким чином ОСОБА_4 заставив ОСОБА_7 піти до нотаріуса і дати згоду на переоформлення свого автомобіля. В нотаріуса був він і ОСОБА_7. ОСОБА_7 сказав, що згідний переоформити автомобіль. Сказав ОСОБА_7 це, оскільки боявся ОСОБА_4. Він також нічого не хотів говорити нотаріусу про те, що ОСОБА_7 заставляють віддати автомобіль, оскільки думав, що якщо він щось скаже, то буде мати справи з ОСОБА_4 і останній його також поб'є.

Гроші за послуги нотаріуса дав йому ОСОБА_4 і він їх заплатив нотаріусу. ОСОБА_21 до нотаріуса не заходив. Після оформлення доручення на нього ОСОБА_21 забрав це доручення і сказав, що він може йти додому. Ця вся процедура оформлення доручення зайняла близько 1 години часу.

Також пригадав, що ще була зустріч в барі „Томас" в м. Червонограді, де були ОСОБА_21, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8. ОСОБА_21 сів з ОСОБА_7 за один столик і про щось говорили. Він в той час сидів за столиком в іншій стороні бару разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_6. Під час розмови ОСОБА_21 з ОСОБА_7, ОСОБА_21 вдарив ОСОБА_7 в голову, а саме в обличчя здається два рази, внаслідок чого ОСОБА_7 відкинувшись разом з кріслом вдарився потилицею в дзеркало. Зміст розмови він не чув, так як в барі грала музика, проте з їх вигляду він розумів, що вони про щось сперечалися і ОСОБА_7 щось заперечував ОСОБА_21. Потім до них підійшов ОСОБА_21 і сказав, що треба поїхати забрати в ОСОБА_7 документи. Які документи він не знав. Це чули ОСОБА_8 та ОСОБА_6. ОСОБА_17 він, ОСОБА_21, ОСОБА_13, та ОСОБА_7 на автомобілі ОСОБА_13 поїхали до ОСОБА_7 додому. ОСОБА_6 з ними не поїхав, чому не знає. Коли вони приїхали до будинку ОСОБА_7, з автомобіля вийшов ОСОБА_7 і ОСОБА_21 сказав йому, щоб ОСОБА_7 не здумав кудись втікати, щоб пам'ятав, що в нього є сім'я та діти, тобто пригрозив розправою над ОСОБА_7 та його сім'єю.

Через погрози ОСОБА_7 боявся ОСОБА_21 і його погроз, а тому робив все те, що скаже ОСОБА_21. Коли ОСОБА_7 зайшов в під'їзд, то ОСОБА_21 сказав йому, щоб він разом з ОСОБА_7 піднявся в квартиру до ОСОБА_7 і забрав там документи. Він піднявся на сходову клітку, проте в квартиру не заходив. ОСОБА_7 виніс документи з квартири, а саме: військовий квиток, якесь свідоцтво чи то про одруження, чи про народження дитини, якісь документи на квартиру, які саме він не пригадує. Він сказав ОСОБА_7, що йому ці документи не потрібні, що він їх брати не буде, щоб ці документи він сам віддав ОСОБА_21. ОСОБА_7 це і зробив, сам віддав документи ОСОБА_21. Після того ОСОБА_21 з ОСОБА_13 поїхали, а він пішов додому. Після того деякий час він не бачився ні з ОСОБА_7, ні з ОСОБА_21. Потім, коли це саме було вже не пригадує, але це було в межах днів 4, він ще раз мав розмову з ОСОБА_21, який зустрів його біля будинку, дав йому доручення на автомобіль ОСОБА_7 „Нісса-522". Він сказав, що доручення йому не потрібне, але ОСОБА_21 сказав, щоб він тримав доручення в себе. Також ОСОБА_21 сказав , щоб він передав ОСОБА_7, щоб останній прийшов в цей день на 19.00 год. в бар „Томас" і передати, якщо не прийде, то ОСОБА_7 буде погано, не поздоровиться. На 19.00 год. в барі „Томас" не був, що там відбувалося він не знає, чи приходив тоді ОСОБА_7 в бар він не знає. Після цього більше він ОСОБА_21 не бачив, з ним не спілкувався. ОСОБА_7 після того він бачив декілька разів, але нічого спільного з ним не мав.

Суд не приймає до уваги показання свідка в тій частині, що на досудовому слідстві на нього чинився тиск, ким саме, прізвища він не знає, нікуди з цього приводу він не звертався, і на думку суду, такі показання даються з метою пом»ягшення відповідальності підсудних. т.З а.с. 116-119, 124-127, 128-131

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав , що на початку 1997 р. він з ОСОБА_11 взяли в оренду в ОСОБА_7 автомобіль „Нісса-522". На яких умовах вони брали в оренду автомобіль в ОСОБА_7 він вже точно не пригадує. Брали автомобіль в оренду на місяць і зобов'язувалися сплачувати кошти за його оренду.

Автомобіль був потрібен для здійснення пасажирських перевезень, які вони з ОСОБА_11 планували здійснювати. Ніяких договорів про оренду автомобіля вони не укладали, ОСОБА_11 написав ОСОБА_7 розписку про отримання автомобіля та його повернення в такому ж стані і оплату за оренду. Про оренду автомобіля вони з ОСОБА_7 домовлялися в нього в квартирі АДРЕСА_5. При цьому як вони домовлялися про оренду автомобіля також був присутній і знайомий ОСОБА_11 - ОСОБА_6.

Після того, як вони домовилися про оренду автомобіля ОСОБА_7 передав ОСОБА_11 автомобіль, ключі від автомобіля та документи на автомобіль.

Автомобілем більше користувався ОСОБА_11 Він автомобілем не їздив, оскільки не мав посвідчення водія. ОСОБА_11 привозив йому цим автомобілем декілька разів якісь будівельні матеріали. Через деякий час до них прийшов ОСОБА_7 за грішми, які вони мали йому віддати за оренду автомобіля. ОСОБА_7 декілька разів приходив як до нього додому, так і до ОСОБА_11, з тим, щоб вони віддали йому гроші за автомобіль. Проте ні він, ні ОСОБА_11 грошей йому не віддавали, так як не мали.

В один з днів, коли ОСОБА_7 знову прийшов до ОСОБА_11 в квартиру АДРЕСА_4 за грішми, у них виникла сварка між ним, ОСОБА_11 та дружиною ОСОБА_11 з приводу того, що ОСОБА_7 хотів отримати гроші. Вони його тоді не били, не погрожували ОСОБА_7 нічим. Як він пригадує, ОСОБА_16 - дружина ОСОБА_11 говорила, що якщо ОСОБА_7 не відремонтує замок, то щоб віддавав гроші. Через деякий час, коли ОСОБА_7 знову прийшов в квартиру до неї, де був він і ОСОБА_11, і просив, щоб вони віддали ОСОБА_7 гроші, вони з ОСОБА_11 вирішили віддати ОСОБА_7 в рахунок орендної плати за автомобіль свій відеомагнітофон, а ОСОБА_11 телевізор. ОСОБА_7 не захотів брати цей телевізор і відеомагнітофон, а просив йому віддати гроші і він буде чекати на гроші. Після того випадку ОСОБА_7 вночі прийшов до нього, викликав на вулицю, де разом ще з трьома невідомими побив його. З цього приводу він написв заяву в міліцію, відносно ОСОБА_7 була порушена кримінальна справу, де він був потерпілий і ОСОБА_7 був засуджений. Особисто він ОСОБА_7 не бив , не вимагав у нього передачі йому автомобіля та грошей

Показання свідка суд вважає неповними. Так, в ході досудового слідства свідок давав послідовні показання, які перечитував та підписав,зокрема, свідок давав показання, що в один з днів, коли він повертався з лікарні, на залізничному вокзалі в м. Червонограді, де знаходиться і автовокзал він зустрів ОСОБА_13 Славіка з ОСОБА_6. З ОСОБА_13 він знайомий вже дуже давно. Останній є його сусідом в с. Сілець. ОСОБА_6 на той час він знав візуально, тоді перший раз з ним познайомився.

ОСОБА_13 запитав його, чому він побитий, на що він відповів, що його побив ОСОБА_7 ОСОБА_19 ж зразу, коли він говорив з ОСОБА_13, на вокзалі появився ОСОБА_7. Звідки ОСОБА_7 там з"явився він не знає. ОСОБА_22 і ОСОБА_6 він вказав на ОСОБА_7 і сказав, що саме він його побив.

ОСОБА_22 разом з ОСОБА_6 сказали йому чи не хоче, щоб ОСОБА_7 більше його не бив і більше до нього не ходив за грішми. Він погодився.

ОСОБА_22 залишився спілкуватися з ним, а ОСОБА_6 пішов до ОСОБА_7 і про щось з ним спілкувався. ОСОБА_6 тоді ОСОБА_7 не бив. Розмови їхньої він не чув, оскільки вони стояли через дорогу. Через деякий час ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_22 і сказав, що давай завеземо ОСОБА_7 додому. ОСОБА_6 обійняв ОСОБА_7 за плечі і посадив його в машину. Хто сів за кермо автомобіля чи ОСОБА_17, чи ОСОБА_6 він вже не пригадує. Після того вони кудись поїхали, куди він не знає. Він залишився стояти на вокзалі і чекав автобус, яким хотів їхати в с. Сілець. Через короткий проміжок часу до нього на автовокзал приїхали ОСОБА_6 разом з ОСОБА_21.

ОСОБА_21 на той час він вже знав. Знайомий з ОСОБА_21 протягом довгого часу, десь з 90-х років. Як з ним познайомився він не пригадує. ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_7 з ОСОБА_22 завезли додому. При розмові з ОСОБА_4, якому він розповів про свій конфлікт з ОСОБА_7, він його попросив, щоб ОСОБА_4 йому допоміг розібратися з ОСОБА_7, щоб ОСОБА_7 його не чіпав, не ходив до нього і не просив повернути йому гроші. ОСОБА_4 погодився йому допомогти. Що мав ОСОБА_4 зробити за те, що йому допоможе, ще не обговорювалося. ОСОБА_4 ще хотів поговорити з ОСОБА_11 і в той самий день чи на наступний день вони поїхали до ОСОБА_11, де ОСОБА_11 також розповів про ОСОБА_7, про те, що той ходить до нихобох і вимагає повернути гроші за оренду автомобіля.

ОСОБА_4 погодився допомогти вирішити їхні проблеми, які їм створював ОСОБА_7, сказав, що ОСОБА_4 з ОСОБА_7 розбереться, заставить більше до них не ходити і не вимагати в них гроші. За це ОСОБА_4 сказав, що вони повинні будуть заплатити гроші. Яку суму грошей він вже не пригадує, десь порядку 200-300 доларів США і вони погодилися на це. Після цього ОСОБА_4 сказав, що буде мати зустріч з ОСОБА_7 і коли буде ця зустріч, то заїде за ними. На наступний день за ним заїхав ОСОБА_5 і сказав, що треба їхати на зустріч з ОСОБА_7. З ним поїхала також його дружина, остання поїхала, оскільки він не хотів її саму лишати. Приїхали вони до оздоровчого комплексу „Нептун", що в м. Червонограді. Там вже були ОСОБА_4, ОСОБА_11 та ОСОБА_23 Можливо там був ще хтось, він вже не пригадує.

ОСОБА_4 спілкувався з ОСОБА_7, розпитував про обставини передачі в оренду автомобіля, сплати оренди, де останній працює. Під час розмови ОСОБА_4 з ОСОБА_7, були присутні він, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_5 Під час цієї розмови ОСОБА_4 в наказовому тоні тоді сказав ОСОБА_7, щоб останній не чіпав ні його, ні ОСОБА_11, щоб їх не бив, щоб до них не ходив по гроші і нічого в них не вимагав. Також сказав, що якщо ОСОБА_7 буде їх чіпати, то ОСОБА_4 ОСОБА_7 поб'є і в нього будуть неприємності. При цьому ОСОБА_4 вдарив декілька разів ОСОБА_7. Також тоді після цього ОСОБА_4 з ОСОБА_7 відійшли від них в бік і про щось спілкувалися. Про що вони спілкувалися він не чув. Чи бив тоді ОСОБА_4 ОСОБА_7 він не бачив. Після цього ОСОБА_17 завіз його додому, а ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 сіли в машину ОСОБА_6 і десь поїхали. Куди вони поїхали він не знає. Що було з ОСОБА_7 після того, як він з ОСОБА_5 поїхали він не знає.

До ОСОБА_7 додому він за документами не їздив. Чи їздив хтось до ОСОБА_7 за документами він не знає і йому про це нічого не відомо. Після цього як ОСОБА_4 поспілкувався з ОСОБА_7 і побив останнього, ОСОБА_7 до нього вже не підходив з питанням повернення грошей. За допомогу ОСОБА_4 він йому нічого не платив, а лише на його прохання засклив балкон його батькам, які проживали десь по вул. Сокальській у м. Червонограді. Також показав, що ОСОБА_4 заставив ОСОБА_7 переоформити на ОСОБА_11 свій автомобіль „Нісса-522", але яким саме чином заставив це його зробити він не знає. Деталей цього він також не знає. При цих розмовах і в нотаріуса він не був. ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 між собою були тісно знайомі, були друзями, постійно були разом. Між ним старший був ОСОБА_4, оскільки як він бачив вони всі його слухалися. При ньому крім ОСОБА_4 ніхто більше не погрожував ОСОБА_7. Він лише бачив і чув як ОСОБА_4 бив та погрожував ОСОБА_7. При цьому були присутні він, ОСОБА_11, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і це було біля оздоровчого спорткомплексу „Нептун".

Суд не приймає до уваги показання свідка в тій частині, що на досудовому слідстві на нього чинився тиск, ким саме, прізвища він не знає, нікуди з цього приводу він не звертався, і на думку суду, такі показання даються з метою пом»ягшення відповідальності підсудних. т.З а.с. 101-104,109-112, 113-115, 149-152

Свідок ОСОБА_24 судовому засіданні показав, що він займався перевіркою заяви ОСОБА_7, в ході якої опитував учасників як оренди автомобіля ОСОБА_7, так і надалі всіх учасників конфлікту, сусідів по під'їзду ОСОБА_7.

Наскільки пригадує, ОСОБА_4 після затримання пояснював, що до нього звернулися ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за захистом від неправомірних дій ОСОБА_7 та невстановлених осіб. Пояснювали, що ОСОБА_4 підходив до ОСОБА_7 і говорив тому, щоб останній не бив і не чіпав ОСОБА_12 і ОСОБА_11.

Детальніше пригадати пояснення ОСОБА_4 він не може, оскільки пройшло вже багато часу. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 йому пояснювали, що з ОСОБА_7 мали ділову угоду з приводу оренди його автомобіля. Проте згодом ОСОБА_7 почав вимагати в них гроші за оренду автомобіля. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ОСОБА_7 грошей не давали, оскільки як він пригадує, говорили, що його автомобіль поламався і не було з чого платити. Проте ОСОБА_7 постійно звертався до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за грошима і в один з днів разом з невідомими особами побив чи то ОСОБА_11, чи то ОСОБА_12 , він вже не пригадує точно.

Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_12 звернулися за допомогою до ОСОБА_4.

В свою чергу ОСОБА_7 звертався до нього з приводу вимагання, для чого була створена оперативна група, потерпілому було надано технічний записуючий пристрій. Потерпілий нічого не записав і таким чином не було проведено необхідних заходів.

Судмедексперт ОСОБА_25 в судовому засіданні ствердила висновок судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 щодо наявності на тілі у потерпілого слідів загоєних ран та неможливості виключити заподіяння таких у 1997р. або ж їх настання. Із висновку експертизи не вбачається заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Судовий психіатр ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що потерпілий в період 1997р. переніс депресивний розлад соціальної діяльності, який є в причиному зв»язку із злочинними діями щодо нього. На час медичного висновку було відомо, що він є інвалідом ІІ групи від трудового каліцтва.

Оголошеними та оціненими судом показаннями свідка ОСОБА_27 стверджується, що весною 1997 року вона неодноразово бачила свого сина ОСОБА_7 побитим, всього в синцях, постійно втомленим і виснаженим. Коли вона запитувала його, що з ним трапилося, він відмовчувався, або говорив, що десь впав, вдарився на роботі. Проте десь весною 1997 року, коли точно вона не пригадує, оскільки пройшло багато часу, її син ОСОБА_28 прийшов до них додому, щоб позичити гроші. Яку суму грошей він хотів позичити вона не пригадує, але сума була не маленька. Йому треба було, як він говорив 1000 доларів США. Як вона пригадує, син тоді був в пригніченому стані, був морально виснажений. Коли вона з чоловіком запитувала, навіщо йому такі гроші, він розповів їм, що мешканці м. Червонограда, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, а також інші, хто саме вже не пам'ятає, не пригадує їх прізвищ, неодноразово його били, знущалися над ним, вимагали в нього автомобіль марки „Нісса-522" та гроші в сумі 1000 доларів США. ОСОБА_28 дуже детально їм про це не розповідав і вони старалися в деталях його не розпитувати про це. Син лише пояснив, що ці люди його били, знущалися над ним, погрожували пістолетом, а також погрожували розправитися над ним та членами його сім"ї, якщо він їм не віддасть свого автомобіля та не віддасть гроші. Вивозили в різні місця, де над ним знущалися.

Від сина їй відомо, що він під їхніми погрозами переоформив на когось з них свій автомобіль. Коли він назбирав гроші в сумі 1000 доларів США, то віддав їх ОСОБА_4. Віддав їм автомобіль та гроші, оскільки боявся за своє здоров"я, за своє життя, а також життя і здоров"я членів своєї сім"ї. Через всі ці побої, знущання зі сторони ОСОБА_4 та інших осіб , які били, вимагали в нього автомобіль та гроші син ОСОБА_7 став інвалідом II групи, захворів на епілепсію, не зміг собі знайти роботу, постійно лікувався і лікується на даний час.Син їй говорив, що він не міг звернутися в міліцію, оскільки боявся ОСОБА_4 та його знайомих, так як вони постійно погрожували йому побиттям, застосуванням зброї, погрожували розправитися над ним та членами його сім"ї, говорили, що в нього не має нікого, хто міг би за нього заступитися т. 1 а.с.183-187

Оголошеними та оціненими судом показаннями свідка ОСОБА_29 стверджується, що в жовтні 1996 року її племінник ОСОБА_7 продав свою квартиру, яка знаходиться у Червонограді по вул. Шевченка, 7/3, своєму знайомому ОСОБА_12, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_11 . Після цього ОСОБА_7 купив собі більшу квартиру в м. Червонограді по вул. Грінченка, 4/43. Також десь в той час його батько придбав для нього автомобіль марки „Нісса".

Як їй розповідав ОСОБА_7, через деякий час до нього звернувся ОСОБА_12 разом із ОСОБА_11 та ще одним незнайомим чоловіком, з тим, щоб він дав їм в оренду свій автомобіль, а за це вони будуть йому платити кожного місяця гроші, в сумі, як вона пригадує, 250 доларів США, і потім повернуть цей автомобіль в тому ж стані, в якому взяли. Її племінник погодився надати їм в оренду автомобіль. Як їй відомо ОСОБА_7 неодноразово хотів оформити письмово нотаріально цей факт передачі в оренду автомобіля, тобто укласти договір, проте ОСОБА_12 з ОСОБА_11 не погоджувалися на це, говорили йому, що ще встигнуть оформити в нотаріуса документи про оренду автомобіля, а натомість ОСОБА_11 лише написав розписку про те, що бере в племінника автомобіль „Нісса" і зобов'язується кожного місяця сплачувати гроші в сумі 460 гривень та зобов'язується віддати машину в такому ж стані, що і отримав.

Оригінал розписки їй у свій час показував племінник. Які документи давав її племінник ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобіль вона не знає, оскільки в цьому не розбирається. Коли її племінник звернувся до ОСОБА_11 перший раз за сплату грошей за оренду автомобіля, то останній сказав, що на даний час не має грошей, просив звернутися через деякий час, можливо декілька тижнів. Через деякий час, судячи з її записів це було 9 квітня 1997 року, племінник ОСОБА_7 знову пішов до ОСОБА_11 за грошима. Він пішов додому до ОСОБА_11. Вдома, як розповідав племінник, були сам ОСОБА_11, його дружина ОСОБА_23, а також ОСОБА_12. ОСОБА_12 з ОСОБА_11 сказали, що грошей йому дати не можуть, а натомість запропонували йому взяти телевізор ОСОБА_11 та відеомагнітофон ОСОБА_12.

Її племінник відмовився брати ці речі, оскільки, як говорив ні ОСОБА_11, ні ОСОБА_12 не хотіли писати йому розписок, що віддають йому ці речі як орендна плата за користування автомобілем. ОСОБА_11 на це сказав, якщо він не хоче взяти цих речей, то жодних грошей він взагалі не отримає і почали його бити.

Як розповідав племінник його першою вдарила дружина ОСОБА_11 рукою по обличчю, а потім наносили і удари як ОСОБА_11, так і ОСОБА_12. Скільки було ударів вона не знає, бо такі деталі в племінника не розпитувала. Також, як говорив племінник, вони йому погрожували спаленням автомобіля, говорили, що він нікого не має хто б його захищав. Під час всього цього конфлікту ОСОБА_7 постійно погрожували фізичною розправою над ним та його сім'єю, спаленням автомобіля, тим, що його знову будуть бити. В той день племінник не міг вийти з квартири, оскільки коли він під час побиття підійшов до вхідних дверей, то не зміг їх відчинити і втік на балкон, звідки вже через вікно сусідньої квартири втік з цієї квартири. З приводу цього побиття в міліцію ніхто не звертався, оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пригрозили тим, що спалять його машину.

Крім того племінник продовжував їх боятися, боявся, що вони його знову поб'ють. Через декілька днів, коли племінник відійшов від побоїв, він знову ходив до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щоб ті віддали йому автомобіль „Нісса", а також гроші на ремонт автомобіля, оскільки як говорив племінник, автомобіль на той час був побитий, в нього були поміняні якісь деталі. Проте їх знайти не міг, дружина ОСОБА_11 говорила, щоб той взагалі не приходив, а то вони його знову поб'ють. Коли в якийсь з таких разів, шукаючи ОСОБА_11, племінник прийшов до нього додому, то його дружина ОСОБА_23 сказала йому, що ОСОБА_12 побитий і знаходиться в лікарні і щоб він собі шукав адвоката. Після того племінник ходив з питаннями повернення автомобіля та грошей за його користування до ОСОБА_11, який говорив, що машини, грошей він не отримає, що він побив ОСОБА_12, і що його чекає тюрма.

ОСОБА_7 їй розказав , що ходив до ОСОБА_11, якому сказав, що піде в міліцію, якщо ОСОБА_11 йому не віддасть автомобіль 3 приводу звернення в міліцію ОСОБА_11 сказав, щоб він цього не робив, а то їй буде гірше. В той вечір також племіннику повернули, чи він сам забрав поломаний автомобіль. Автомобіль був в такому стані, що ним не можна було навіть їхати. На наступний день, як їй говорив племінник ОСОБА_7, відбулася зустріч з ОСОБА_4, а також його друзями, ОСОБА_5 Славіком, ОСОБА_6 та іншими, які жорстоко його побили, знущалися з нього, залякували, погрожували фізичною розправою над ним та членами сім'ї, говорили, що посадять його в тюрму за побиття ОСОБА_12.

Робили це вони через те, що хотіли забрати в ОСОБА_7 автомобіль і щоб він перестав ходити до ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за грішми, говорили також, що він побив ОСОБА_12, що тепер повинен за все це заплатити 1000 доларів США. Все це не обмежилося однією зустріччю і одним побиттям. Зокрема племінник ОСОБА_7 розповідав, що ОСОБА_4 з хлопцями привозив його до оздоровчого комплексу „Нептун", спорткомплексу „Шахтар", де ОСОБА_4 наказував своїм бійцям тренуватися на її племіннику, тобто бити його. Також привозили його у якийсь підвал, де його жорстоко побили. ОСОБА_17 це були не поодиноке побиття, а декілька разів його били, знущалися над ним. Всі ці побиття супроводжувалося вимаганням в племінника його автомобіля, а також грошей в сумі 1000 доларів США за їхній затрачений час і завдані їм турботи.

В міліцію племінник ОСОБА_7 не звертався, оскільки боявся погроз зі сторони ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, їх знайомих, боявся за своє життя та життя членів своєї сім'ї.

Після побоїв звертався в поліклініку, де йому надавалася медична допомога, і де пояснював, що вдарився, і не говорив, що його побили. Її племінник був сильно неодноразово побитий, фізично і морально виснажений, то був готовий на все те, що вони йому скажуть робити.

Саме тоді ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 забрали в нього автомобіль „Нісса", з квартири ключі від цього автомобіля, документи на автомобіль, декілька разів возили до нотаріуса, де під погрозами розправи над племінником та членами його сім'ї, племінник дав згоду на переоформлення автомобіля на ОСОБА_11 і нотаріусом, як вона пригадує Зайцем, було оформлено відповідне доручення на ОСОБА_11 на автомобіль племінника. ОСОБА_7 нотаріусу не міг сказати про те, що його заставляють переоформити автомобіль, оскільки був під пильним наглядом ОСОБА_4 та боявся його погроз. Також, як говорив ОСОБА_7 , ОСОБА_4 серед них всіх був ніби керівником, всі слухалися його команди. Як їй відомо від ОСОБА_7, він навіть для того, щоб не переоформляти автомобіль сховав свій паспорт, оскільки думаючи, що якщо паспорта не буде, то нотаріус не зможе оформити довіреності. І коли про це, а саме про те, що в нього не має паспорта ОСОБА_7 сказав ОСОБА_4, то був ним жорстоко побитий, і також тоді ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 ще їздили до племінника додому, де шукали паспорт. В результаті паспорта не знайшли в квартирі, знайшли військовий квиток ОСОБА_7, будинкову книгу з свідоцтвом на право власності на квартиру племінника, свідоцтво про одруження. З цими документами їздили до нотаріуса, де і переоформили автомобіль.

Після переоформлення автомобіля ОСОБА_4 вимагав в племінника одну тисячу доларів США за їхні турботи, за витрачений ними час. Також, як говорив ОСОБА_4, якщо ОСОБА_7, себе буде правильно поводити, тобто буде їх слухати і не заявить в міліцію, принесе гроші в сумі 1000 доларів США, то ОСОБА_12 забере з міліції заяву про нібито те, що він його побив.

Саме в той час ОСОБА_7 прийшов до неї і її чоловіка ОСОБА_30. Вони йому позичили гроші в сумі 500 доларів США. Іншу суму позичив у своїх родичів та знайомих.

Через деякий час, після того, як ОСОБА_4 примусив племінника принести гроші, останній, боячись погроз ОСОБА_4 з приводу позбавлення його та членів його сім'ї життя, передав ОСОБА_4 гроші в сумі 1000 доларів США. Також їй говорив племінник, що свій автомобіль „Нісса" він знайшов на автостоянці „Автомар", яка розташована на виїзді з м. Червонограда . Автомобіль був поламаний, її племінник в результаті знущань став інвалідом II групи, захворів на епілепсію, не зміг собі знайти роботу, постійно лікувався і лікується на даний час.т. 1 ах. 266-289

Оголошеними та оціненими судом показаннями свідка ОСОБА_31 стверджується, що в 1997 році весною-літом, вона неодноразово бачила ОСОБА_7 побитим, вын мав синці на обличчі, на тілі. Коли вона запитувала його, що трапилося, він говорив, що десь впав, або що на роботі десь отримав тілесні ушкодження, або просто нічого не говорив, говорячи, що їй не потрібно цього знати.

Згодом, коли ОСОБА_7 прийшов до її батьків позичити гроші в сумі 1000 доларів США і на запитання, навіщо йому така велика сума грошей, розповів, що ці гроші в нього вимагає ОСОБА_4. Хто такий ОСОБА_4 вона не знає, з ним не бачилася і ніколи не зустрічалася.

Саме тоді ОСОБА_7 розповідав, що ОСОБА_4 разом із своїми знайомими, ким саме вона не пригадує, не пригадує прізвищ цих знайомих, сильно його неодноразово били, знущалися над ним, забрали в нього автомобіль Нісса 522.

ОСОБА_7 розповідав, що його спочатку били за те, щоб він не забирав свого автомобіля марки Нісса-522, який дав цим хлопцям в оренду, щоб не вимагав в них грошей за користування цим автомобілем, а також згодом заставляли його переоформити свій автомобіль на одного з них, що він зробив.

ОСОБА_7 говорив, що під погрозами фізичного знищення його та членів його сім"ї, під погрозами ОСОБА_4, які проявилися у тому, що той неодноразово бив ОСОБА_7, ставив йому до спини пістолет, переоформив в нотаріуса автомобіль на когось з них.

Також, як пояснював ОСОБА_7, в нього ОСОБА_4 вимагав гроші в сумі 1000 доларів, за свій витрачений час, за свої турботи, які проявлялися в тому, що він займався ОСОБА_7, їздив до нього, за те, що той побив їх знайомого, і говорив, що якщо ОСОБА_7 принесе гроші, то цей знайомий забере заяву з міліції. ОСОБА_7 їй пояснював, що він не міг звернутися в міліцію, оскільки боявся ОСОБА_4 та його знайомих, оскільки ОСОБА_4 та його знайомі постійно погрожували йому побиттям, застосуванням пістолетом, який приставляли до нього, коли той не хотів робити того, що йому наказували, погрожували розправитися над ним та членами його сім"ї, говорили, що в нього не має нікого, хто міг би за нього заступитися. Тому ОСОБА_7 боявся погроз ОСОБА_4 та його знайомих.

Після побоїв ОСОБА_7 звертався в поліклініку, де йому надавалася медична допомога і де пояснював, що вдарився і не говорив, що його побили. Про дані події їй розповідав ОСОБА_7 після того як в її батьків позичив гроші в сумі 500 доларів США, які в нього вимагав ОСОБА_4, коли ОСОБА_7 звернувся в правоохоронні органи з приводу побиття його, вимагання в нього грошей, та заволодіння його автомобілем, знущання над ним.т.За.с.141-145

Оголошеними та оціненими судом показаннями свідка ОСОБА_32, батька потерпілого ОСОБА_33П. стверджується, що в кінці 1996 року його син ОСОБА_28 продав однокімнатну квартиру по вул. Шевченка, 7 в м. Червонограді. В кінці цього ж року він придбав автомобіль «НІсса-522», який зареєстрував на сина.

Весною 1997 року він неодноразово бачив свого сина побитим. Коли запитував у нього,. що трапилося , син йому відповідав, що впав. Проте пізніше син ОСОБА_28 прийшов до нього додому позичити гроші в сумі 1000 доларів США, був у пригніченому стані. Коли він спитав у сина навіщо йому така сума грошей , ОСОБА_32 сказав йому , що жителі м. Червоногруда ОСОБА_4 та інші його неодноразово били, знущалися над ним, вимагали у нього вищевказаний автомобіль та гроші в сумі 1000 доларів США . Про це син ОСОБА_28 в деталях не розповідав. Син ОСОБА_28 сказав, що йому погрожували пістолетом, погрожували розправитися з ним та членами його сім»ї, у випадку, якщо він їм не віддасть автомобіль та гроші в сумі 1000 доларів США.

Коли син ОСОБА_28 позичив 1000 доларів США , то віддав їх ОСОБА_4. Віддав йому вказану суму грошей та автомобіль, так як боявся за своє здоров»я, а також за життя та здоров»я своєї сімї (т. 1 а. с. 189-194 ).

Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_34 - сестра ОСОБА_7 (т. 1 а. с. 195-199 ).

Оголошеними та оціненими судом показаннями свідка ОСОБА_30 стверджується, що весною 1997 року до нього додому прийшов племінник ОСОБА_7, який був сильно схвильований. Він запитав у ОСОБА_7 , що трапилося. ОСОБА_7 йому відповів , що йому потрібні гроші в сумі 1000 доларів США , які у нього вимагають хлопці. Він назвав їх прізвища , однак в даний час він цих прізвищ не пригадує. За що у нього вимагали гроші ОСОБА_7 йому не сказав.Також ОСОБА_7 йому сказав , що у нього ці хлопці вимагають передачі їм автомобіля «Нісса -522 «. Племінник сказав , що йому погрожують побиттям та позбавленням життя його сім»ї . Він позичив ОСОБА_7 500 доларів США. ( т. 1 а. с. 290-294 ).

Оголошеними та оціненими судом показаннями свідка ОСОБА_12 стверджується, що з ОСОБА_35 вона знайома з 1997р. часу, коли придбали з чоловіком у нього квартиру АДРЕСА_6. У ОСОБА_7 був автомобіль марки «Нісса». Із слів чоловіка їй відомо, що ОСОБА_11 взяв в оренду в ОСОБА_7 вказаний автомобіль. Чоловік автомобілем не користувався. Через деякий час ОСОБА_7 приходив до чоловіка з вимогою платити кошти за оренду автомобіля, так як він познайомив його з ОСОБА_11 Будь-яких коштів чоловік ОСОБА_7 не передавав. Їй також відомо, що з такою ж вимогою ОСОБА_7 ходив до ОСОБА_11. В один із вечорів у 1997р. ОСОБА_7 викликав на вулицю чоловіка і його на вулиці побили ОСОБА_7 з невідомими. Чоловік пішов до ОСОБА_11 додому, надалі написав заяву в міліцію про його побиття. Відносно ОСОБА_7 була порушена кримінальна справа і він був засуджений. Їй нічого не відомо про те, що чоловік вимагав у ОСОБА_7 майно та наносив йому удари по тілу. З ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вона не знайома ( т. 4, а.с. 181-185 ).

Оголошеними та оціненими судом показаннями свідка ОСОБА_36 стверджується, що з ОСОБА_35 вона знайома з того часу, як він познайомився з її чоловіком ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Їй відомо, що чоловік у ОСОБА_7 в оренду взяв автомобіль, який часто ламався. За оренду чоловік та ОСОБА_12 повинні були щомісяця сплачувати відповідну суму коштів. Коли ОСОБА_7 приходив до них додому за грішми, чоловік та ОСОБА_12 відповідали, що нічого не вторгували. В один із разів запропонували ОСОБА_7 замість грошей відеомагнітофон ОСОБА_12 та телевізор чоловіка. Через деякий час до них додому прийшов ОСОБА_12, весь побитий, розповів, що ввечері на вулицю його викликав ОСОБА_7, де побив разом з невідомими. Вона викликала швидку допомогу. Після того ОСОБА_12 звернувся із заявою в міліцію. Було порушено відносно ОСОБА_7 кримінальну справу та засуджено. В один із разів, коли ОСОБА_7 приходив до них додому, вона нанесла йому удар долонею по обличчю, так як він грубив. Про те, що чоловік із ОСОБА_12 наносили ОСОБА_7 удари по тілу їй не відомо. Візуально вона знайома з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 За яких обставин з ними зустрічалася не пригадує. ( а.с. т.4, 186-190 ).

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_7 та підсудним ОСОБА_5 стверджується, що потерпілий підтвердив дані ним раніше під час досудового слідства показання ( т.З а.с.96-100 ).

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_12 стверджується, що потерпілий підтвердив дані ним під час досудового слідства показання ( а. с. 105-108 ).

Під час ставки віч-на-віч між потерпілим ОСОБА_37 та свідком ОСОБА_11 потерпілий підтвердив дані ним під час досудового слідства показання.

Під час ставки віч на віч між потерпілим ОСОБА_7 та підсудним ОСОБА_6потерпілий підтвердив дані ним під час досудового слідства показання (т.З а.с.158-159 ).

Під час ставки віч на віч між свідком ОСОБА_12 та підсудним ОСОБА_6 свідок ОСОБА_12 підтвердив дані ним під час досудового слідства показання ( т.З а.с. 160-161 ).

Висновком судово-медичної експертизи № 2460 від 04 вересня 2006 р. стверджується, що у ОСОБА_7 виявлено рубці на тімяній ділянці голови , на нижній губі зліва , на обох кистях , на правій гомілці, які являються слідами загоєних ран. Категорично встановити давність та механізм їх виникнення неможливо, але не виключається, що вони могли виникнути в період 1997 року. Як правило рани відносяться до категорії легких тілесних ушкодженнь або до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя ( т. 2 а.с. 246-247 ).

Висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 від 04.09.2006р. стверджується, що останній до 01.04.1997р. хронічним психічним захворюванням не страждав і не виявляв ознак будь-якого хворобливого розладу психічної діяльності. В період з квітня по липень 1997р. він також не виявляв ознак будь-якого хворобливого розладу психічної діяльності. Після психотравмуючої ситуації в листопаді 1997р. переніс тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності у вигляді реактивної депресії, з якої в подальшому повністю вийшов. Перенесений ним тимчасовий хворобливий розлад в листопаді 1997р. має прямий причинно-наслідковий зв»язок із неправомірними відносно нього діями в період квітня-липня 1997р. Крім того, у 1992р. та в листопаді 1997р. переніс травми голови, внаслідок яких в подальшому в нього виникли судомні припадки. Діагностовано в нього психічні порушення у вигляді розладів психіки та поведінки внаслідок епілепсії травматичного ґенезу, судомними нападами, нерівномірної частоти та не різко вираженими змінами особи по епітипу, не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв»язку з неправомірними діями відносно нього в період квітня-липня 1997р. ( т.7, а.с. 79-81 ).

Дорученням від 08.05.1997 р.стверджується, що таке посвідчене на право володіння, керування та розпорядження автомобілем ОСОБА_7 марки «Нісса-522» р.н. НОМЕР_5 на імя ОСОБА_11 ( т. 2 а.с. 177 ).

Протоколом огляду книги реєстрації вчинення нотаріальних дій за 1997 р. стверджується, що в ній є запис про оформлення довіреності на право володіння, керування та розпорядження автомобілем ОСОБА_7 марки «Нісса-522» н.з.281-98 ТВ на ім»я ОСОБА_11М.( т. 2 а.с. 179-185).

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає винність підсудних доведеною.

Винність підсудних в тому, що вони вчинили вимогу передачі чужого майна чи права на майно та дії майнового характеру з погрозою насильства над потерпілими сім»єю ОСОБА_7 та їх близькими родичами, обмеження прав, свобод та законних інтересів цих осіб, пошкодження та знищення їхнього майна та майна, що перебуває у їхньому відданні та під охороною, вчинене повторно, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_7, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчинене організованою групою. А тому, суд кваліфікує дії підсудних по ч.4 ст.189 КК України.

Пояснення підсудних в тій частині, що злочину, передбаченого ст. 189 ч.4 КК України вони не вчиняли, суд не приймає до уваги, вважає такі неправдивими і ці пояснення спростовуються вищеперерахованими детальними показаннями потерпілих, свідків, судових експертів, висновками експертиз, протоколами ставок віч-на-віч з участю потерпілого ОСОБА_7, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_11, підсудних, де потерпілий, свідки дали чіткі, послідовні показання.

Обираючи вид та міру покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Суд враховує особи підсудних, підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судяться вперше, підсудний ОСОБА_6 визнаний таким, що немає судимості, на час вчинення злочину підсудні були людьми молодого віку, за місцем проживаня характеризуються позитивно.

Вчинення злочинів підсудним ОСОБА_5 вперше, визнання ОСОБА_6 таким, що немає судимості, їх роль у вчиненому, їх вік на час вчинення злочину та позитивні характеристики їх осіб, наявності вироку суду по тих же подіях щодо ОСОБА_7, є обставинами, що на думку суду пом»ягшують покарання та дають можливість застосувати суду щодо них міру покарання нижче нижчої межі санкції ст. 189 ч.4 КК України з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі.

Підсудними вчинено корисливий злочин, а тому відносно них слід застосувати додаткову міру покарання конфіскацію майна.

Разом з тим, відповідно до ст. 11 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Кримінального Кодексу України 2001р., правила, встановлені Кримінальним Кодексом України 1960р. щодо давності, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м»яким, погашення і зняття судимості, поширються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом, за винятком випадків, якщо цим Кодексом пом»ягшується кримінальна відповідальність зазначених осіб.

Так, відповідно до ст. 48 КК України 1960р., особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло десять років з дня вчинення злочину, за який згідно з законом може бути призначено більш суворе покарання, ніж позбавлення волі строком на п»ять років.

Перебіг давності зупиняється, коли особа, яка вчинила злочин, скриється від слідства або суду. В цих випадках перебіг давності відновлюється з моменту затримання особи або явки її з повинною.

Дії підсудних на час вчинення злочину підпадали під ознаки ст. 144 ч.3 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п»ятнадцяти років.

З врахуванням наведеного, часу вчинення злочину підсудними, осіб підсудних на даний час, ухилення підсудного ОСОБА_6 від явки до органів досудового слідства, вчинення злочину підсудним ОСОБА_6 до постановлення вироку Червоноградським міським судом 04.09.1998р., визнання ОСОБА_6 таким, що немає судимості, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, однак в умовах нагляду за ним, із встановленням йому іспитового строку згідно ст. 75 КК України та звільнення підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання.

По справі заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_35 до підсудних на суму 68 120грн. заподіяної йому матеріальної шкоди, в яку входить вартість автомобіля Нісса - 2 500доларів США і по курсу Національного банку України така становитиме 39 600грн., 800грн. - вартість акумулятора та переданих підсудним 1 000 тисячі доларів США, що еквівалентно 7 920грн. по курсу Національного банку України станом на сьогоднішній день. На думку суду вартість заподіяної потерпілому матеріальної шкоди підлягає до повного задоволення, однак на думку суду, потерпілим допущено механічну помилку в підрахунку вартості автомобіля, що згідно курсу НБУ становить 19 800грн., загальна ж сума заподіяних матеріальних збитків становитиме 28 520 грн. Крім того, потерпілим ОСОБА_35 заявлений цивільний позов про відшкодування йому 100 000грн. заподіяної йому та дітям моральної шкоди, так як він та сім»я терпіли приниження людської гідності, він переносив фізичні болі, душевні страждання, були порушені їх нормальні життєві зв»язки, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя, і такий, на думку суду, підлягає до часткового задоволення на суму 36 000грн., з врахуванням порушених у потерпілого, дружини, їх дітей нормальних життєвих зв»язків, спілкування з рідними та знайомими, потерпілий переніс фізичні болі та душевні страждання, що вимагає додаткових зусиль для організаціїї свого життя, виховання дітей, побуту.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним по ст.189 ч.4 КК України та призначити покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією половини особисто належного йому майна.

На підставі ст.48 КК України 1960р. від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 звільнити.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 підписку про невиїзд з постійного місця проживання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_5 визнати винним по ст.189 ч.4 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі з конфіскацією половини особисто належного йому майна.

На підставі ст.48 КК України 1960р. від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 звільнити.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 підписку про невиїзд з постійного місця проживання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_6 визнати винним по ст.189 ч.4 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі з конфіскацією половини особисто належного йому майна.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 звільнити, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Зобов»язати засудженого ОСОБА_6 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця праці та проживання, періодично з»являтися в цей орган на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 підписку про невиїзд з постійного місця проживання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_38, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 по 9 506.67грн. з кожного за заподіяні йому матеріальні збитки.

Стягнути з ОСОБА_38, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 по 12 000грн. з кожного за заподіяну йому моральну шкоду.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з часу його оголошення.

Суддя Л.С.Рак