ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стара Ушиця, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою економічною освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не має, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , не судимого,
за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Стара Ушиця, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_3 ,
за ч. 2 ст. 189 КК України,
18.04.2015р. в період часу з 9 по 12 год. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , спочатку поряд з ринком «Ранковий» у м. Хмельницькому, а згодом по дорозі до ДТ «Надія» та у лісосмузі поблизу вказаного товариства, висунули вимогу ОСОБА_6 щодо повернення, ніби то викраденого останнім мотоцикла, або відшкодування його вартості та витрат на доставку, погрожуючи при цьому насильством над потерпілим ОСОБА_6 ..
Так, ОСОБА_11 усвідомлюючи, що жодного зобов`язання, що виникає з підстав передбачених чинним законодавством, між ним та ОСОБА_6 не має, 18.04.2015р. близько 09:00 години, разом з ОСОБА_10 , на автомобілі ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 та разом з ОСОБА_13 , приїхали з смт. Стара Ушиця, Камянець-Подільського району, Хмельницької області до м. Хмельницького, з метою висунення вимоги ОСОБА_6 щодо повернення надуманого боргу перед ОСОБА_14 .
Знаходячись поряд з ринком «Ранковий» по вул. Кам`янецькій м. Хмельницького, ОСОБА_11 , під надуманим приводом виконання неіснуючого зобов`язання з метою заволодіння майном або грошовими коштами, висунув незаконну вимогу ОСОБА_6 , яка супроводжувалась погрозою насильства, передати на його користь, ніби то, викрадений останнім мотоцикл «Honda». ОСОБА_6 відмовившись виконувати надумане неіснуюче зобов`язання ОСОБА_15 повідомив, що не причетний до викрадення у ОСОБА_8 мотоцикла. Однак, ОСОБА_11 , реалізовуючи погрозу застосування насильства, наказав ОСОБА_6 сісти до автомобіля ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 та сам і ОСОБА_10 сіли на заднє сидіння автомобіля таким чином, що ОСОБА_6 опинився між ними та був позбавлений можливості самовільно залишити автомобіль. Після чого ОСОБА_8 наказав водієві ОСОБА_12 їхати за межі м. Хмельницького у напрямку м. Кам`янця-Подільського.
По дорозі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , супроводжуючи свою вимогу погрозою насильства, продовжили вимагати в ОСОБА_6 виконання неіснуючого зобов`язання по передачі їм мотоцикла, під час чого ОСОБА_8 під приводом зателефонувати відкрито викрав у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон «Iphone 4 16 Gb» imei НОМЕР_2 вартістю 2 418,87 грн..
Зупинивши автомобіль у лісосмузі поблизу ДТ «Надія» біля с. Карпівці, Хмельницького району, ОСОБА_11 наказав виходити ОСОБА_6 з автомобіля. В той час коли ОСОБА_6 вийшов з автомобіля, ОСОБА_10 , для підтвердження реальності їх погроз, наніс йому два удари кулаком в обличчя. Після чого до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_8 та висловлюючи вимогу повернути мотоцикл або ж кошти в сумі 40 000 грн. наніс потерпілому близько 10 ударів кулаками та ногами. Після чого піднявши з землі дерев`яну палицю наніс нею удари по тулубу та голові ОСОБА_6 .. Внаслідок отриманих ударів потерпілому ОСОБА_6 було спричинено легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки.
Винуватість обвинувачених в скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , про те, що дійсно на його прохання поїхати з ним в м. Хмельницький та бути присутніми під час розмови з ОСОБА_6 щодо повернення боргу, погодились ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 .. При цьому, ОСОБА_12 погодився завезти їх всіх в м. Хмельницький на своєму автомобілі ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 . Знайшовши в м. Хмельницькому на ринку «Ранковий» по вул. Кам`янецькій ОСОБА_6 ОСОБА_8 наказав йому сісти в автомобіль. Наказавши водієві їхати на виїзд з міста в напрямку м. Кам`янця-Подільського, ОСОБА_8 та ОСОБА_16 висунули вимогу ОСОБА_6 щодо повернення нібито викраденого ним напередодні мотоцикла, придбаного ОСОБА_8 та залишеного в м. Жмеринка. При цьому, під приводом зателефонувати, ОСОБА_8 відібрав у ОСОБА_6 належний йому телефон «Iphone 4 16 Gb» білого кольору та повідомив, що поверне його після повернення викраденого мотоцикла. Звернувши, за наказом ОСОБА_8 в бік ДТ «Надія» біля с. Карпівці Хмельницького району, ОСОБА_12 зупинив автомобіль в лісосмузі. ОСОБА_16 наніс два удари кулаком в обличчя ОСОБА_6 , який щойно вийшов з автомобіля. Продовжуючи вимагати повернення мотоцикла або сплату компенсації його вартості та витрат на його доставку з м. Жмеринка в смт. Стара Ушиця в сумі 40 000 грн., ОСОБА_8 наніс декілька ударів ОСОБА_6 , а згодом палицею, яку знайшов поряд, по спині та в груди. Почувши негативну відповідь від ОСОБА_6 щодо повернення мотоцикла, ОСОБА_8 наказав всім сісти до автомобіля та їхати в бік м. Хмельницького. Знайшовши на стоянці поблизу ринку «Ранковий» автомобіль ОСОБА_6 , ОСОБА_8 оглянув його, проте мотоцикла не виявив. Після чого неодноразово з належного йому телефону, телефону ОСОБА_16 а також через мережу інтернет, висловлював погрози та вимоги повернути мотоцикл або 40 000 грн., на адресу ОСОБА_6 та його дружини.
Під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_8 (а.п. 85-88) розказав та показав коли та яким чином змусив ОСОБА_6 сісти у автомобіль, яким вони з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приїхали в м. Хмельницький, а також як дісталися лісосмуги поблизу ДТ «Надія» с. Карпівці та, що дорогою вимагав від ОСОБА_6 повернення мотоцикла та отримав від останнього телефон під приводом зателефонувати і не повернув його. Дані показання обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджуються відомостями з протоколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій (а.п. 99-115).
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 , який в цілому підтримав показання ОСОБА_8 та зауважив, що ОСОБА_8 не наказував йому наносити удари ОСОБА_6 коли той вийде з автомобіля. Крім цього, ОСОБА_8 передавав ОСОБА_6 відібраний раніше телефон «Iphone 4 16 Gb» для того щоб останній телефонував водієві евакуатора, який ніби то забирав поламаний автомобіль ОСОБА_6 .. Почувши у телефоні негативну відповідь абонента на запитання ОСОБА_6 , ОСОБА_8 знову відібрав телефон у потерпілого та палицею почав наносити удари по спині та голові останнього. На вимогу ОСОБА_6 повернути телефон, ОСОБА_8 відповів, що поверне його після повернення мотоцикла.
Під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_10 (а.п. 125-128) розповів та показав обставини вчинення вимагання у ОСОБА_6 та пограбування останнього ОСОБА_8 ..
Вказані обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , під час дачі показань та в ході проведення слідчого експерименту, обставини вчинення вимагання та пограбування потерпілого ОСОБА_6 підтвердили в своїх показаннях та під час проведення з ними слідчих експериментів очевидці цих подій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.п. 76-79, 80-83) а також в своїх показаннях потерпілий ОСОБА_6 .. Разом з тим, потерпілий ОСОБА_6 у своїй заяві про вчинений злочин прийнятий та оформленій як протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.п. 41) повідомив про осіб, які вчинили його пограбування та вимагання із застосуванням насильства, серед яких зазначив особу на ім`я ОСОБА_17 на прізвисько « ОСОБА_18 », яким виявився обвинувачений ОСОБА_8 ..
Відкритий характер викрадення мобільного телефону «Iphone 4 16 Gb» обвинуваченим ОСОБА_8 у потерпілого ОСОБА_6 підтверджується як показаннями самих обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 а також показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. Крім цього, викрадений у ОСОБА_19 мобільний телефон «Iphone 4 16 Gb» було виявлено та вилучено по місцю проживання ОСОБА_8 у АДРЕСА_4 (а.п. 43), яка є власністю бабусі ОСОБА_8 ОСОБА_20 та яка надала згоду на проведення її огляду (а.п. 42).
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 415т від 13.05.2015р. (а.п. 46-49), вартість мобільного телефону «Iphone 4» моделі А 1332 з внутрішньою пам`яттю 16 Gb на вторинному ринку засобів мобільного зв`язку, станом на 18.04.2015р. може складати 2 481,87 грн..
Відповідно відомостей з протоколу огляду предмету (а.п. 50) та постанови про визнання речовим доказом (а.п. 51), даний телефон визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 (а.п. 52).
Факт насильства та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підтверджується виписним епікризом з травматологічного відділення Хмельницької міської лікарні № 4372 від 28.04.2015р. (а.п. 73) та висновком експерта № 453 від 08.05.2015р. (а.п. 74-75), у відповідності з яким у ОСОБА_6 станом на 18-30.04.2015р. виявлені наступні тілесні ушкодження: крововиливи м`яких тканин лівої навколоочної ділянки, лівого плеча, грудної клітки зліва, поперекової ділянки, правого стегна, осадження шкіри лівої навколоочної ділянки, що могли ударів тупими твердими предметами; поверхневої рани м`яких тканин правої гомілки, тім`яної ділянки голови, садно шкіри гомілки, крововиливи м`яких тканин спини, правого передпліччя, правої кисті, що могли утворитись як від дії тупих твердих предметів, так і від ударів об такі, не виключено, при падінні потерпілого з висоти власного зросту.
Перераховані вище тілесні ушкодження могли утворитися в час та за обставин, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи, та за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки), згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».
Судячи по кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення в межах 10-15-и діб до початку проведення судово-медичної експертизи 30.04.15р.
Виставлений лікарями ХМЛ діагноз «Струс головного мозку» не підтверджений об`єктивною характерною неврологічною симптоматикою, тому не приймається до уваги при встановлені ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_8 та Мочарного за ч. 2 ст. 189 КК України, як вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Крім того, дії ОСОБА_8 , вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При обранні обвинуваченим виду та міри покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 по місцю проживання характеризуються позитивно, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, активно сприяли розкриттю злочину, розкаялись у вчиненому, ОСОБА_10 повністю а ОСОБА_8 частково визнав свою вину, проте останній відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених в ході досудового слідства та судового розгляду не встановлено.
Разом з тим, під час вчинення пограбування та вимагання щодо потерпілого ОСОБА_6 та після залишення його з тілесними ушкодженнями без надання необхідної медичної допомоги, без коштів та засобів зв`язку, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_21 , ОСОБА_8 вимагав передачі майна з погрозою застосування насильства щодо потерпілого ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_22 , яка підтвердила дані факти в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_8 не визнав своєї вини у відкритому викраденні телефону у ОСОБА_6 , а розцінює свої дії як отримання його в заставу та гарантію повернення боргу. Крім цього, ОСОБА_8 продовжував чинити тиск на потерпілого та його дружину аж до їх звернення в правоохоронні органи.
За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 і ОСОБА_10 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і їм слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 189 КК України, а ОСОБА_8 ще й за ч. 2 ст. 186 КК України, ближче до його мінімального розміру.
Саме таке покарання є необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.
Оскільки обвинувачені засуджуються до реального позбавлення волі, не виключається можливість ухилення їх від явки до суду а також тиску на потерпілого та свідків правопорушення, тому запобіжний захід до вступу вироку в законну силу їм слід обрати тримання під вартою. Інший запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 і ОСОБА_10 ..
Доля речових доказів вирішується судом у відповідності до вимог ч. 6 ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон «Iphone 4 16 Gb», переданий власнику ОСОБА_6 , залишити у його розпорядженні.
У відповідності до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають стягненню процесуальні витрати на користь держави в сумі 294,62 грн..
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 395 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 186 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 189 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 15.09.2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування під вартою з 28.04.2015 року по 07.05.2015р. року, включно.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, обрати тримання під вартою.
Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 415т від 13.05.2015 року в розмірі 294,62 грн., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 189 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили, обрати тримання під вартою.
Речові докази: мобільний телефон «Iphone 4 16 Gb», переданий власнику ОСОБА_6 , залишити у його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що утримується під вартою, протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.
Суддя ОСОБА_1