Справа № 206/206/5731/15-к
Провадження № 1-кс/206/572/15
У Х В А Л А

"27" жовтня 2015 р. слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, громадянина України, не працюючого, не одруженого, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючий середню освіту, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,
захисника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
19 жовтня 2015 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.
На підставі викладеного, захисник просить суд змінити запобіжний захід ОСОБА_4 , обраний ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2015 року, на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
В судовому засіданні заявник клопотання підтримав та пояснив, що наразі всі слідчі дії по справі проведені, а тому відпали ті ризики перешкоджанню досудового слідства, визначені ст.177 КПК України.
Прокурор ОСОБА_7 та слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та вказали, що воно є необґрунтованим та об`єктивні підстави для зміни запобіжного заходу відсутні. Всі свідки ще не допитані. Також в Індустріальному районі є інше аналогічне кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити з наступних підстав.
У відповідності до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В обґрунтування свого клопотання захисник ОСОБА_3 зазначає, що у органу досудового розслідування відсутні вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення, що за думкою заявника, є підставою для зміни обраного його підзахисному запобіжного заходу.
Однак з такими доводами захисника слідчий суддя не може погодитися виходячи з того, що вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська в свої ухвали від 18.09.2015 року дійшов висновку про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
З вказаними висновками слідчого судді погодилися і колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області, яка своєю ухвалою від 28.09.2015 року залишила без змін ухвалу слідчого судді від 18.09.2015 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що у органу досудового розслідування відсутні докази причетності ОСОБА_4 до інкримінованого йому правопорушення, оскільки це питання вже було предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанції.
Той факт, що цивільна дружина підозрюваного ОСОБА_4 перебуває у декретній відпустці, є малолітня дитина, були взяті до уваги слідчим суддею при обранні йому запобіжного заходу.
Будь яких нових обставин, які б свідчили про те, що на момент розгляду клопотання вже відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, захисником не надано.
Враховуючи той факт, що заявником не надано слідчому судді будь-яких доказів, які б свідчити про те, що з моменту обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала будь-яка з обставин, що стала підставою для обрання йому саме такого виду запобіжного заходу, або суттєво змінилися інші обставини, які можуть впливати на доцільність подальшого тримання під вартою, слідчий суддя вбачає.
Враховуючи, вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задовольнити клопотання.
Керуючись ст.ст. 176-184, 201, 206, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1