Справа № 333/3832/15-к
Справа №333/3832/15-к
Провадження №1-кп/333/407/15
ВИРОК

Іменем України
29 грудня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0001806 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно непрацюючого, неодруженого, не є депутатом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.01.1994 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) виконання вироку відстрочено на 2 роки;
31.01.1995 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.162, ч.2 ст.187, ч.2 ст.213, ст.ст.42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 11.08.1997 року за відбуттям строку покарання;
03.04.1998 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.140, ст.17, ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, 29.09.1998 року відповідно до ст.7-А Закону України «Про амністію» строк скорочено на 1/2 частину до 1 року 6 місяців 24 дня, звільнився 02.09.1999 року згідно зі ст.4 Закону України «Про амністію», невідбутий строк покарання 6 місяців 7 днів;
14.05.2003 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнився 04.07.2006 року за відбуттям строку покарання;
29.07.2008 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;
17.08.2009 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 24.04.2012 року за відбуттям строку покарання,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10 квітня 2015 року, приблизно о 14-00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №22 по вул.Меліоративній у м.Запоріжжя, в якому здійснював ремонтні роботи, достовірно знаючи про наявність у вищевказаному будинку майнових цінностей, з корисливих мотивів, діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , схопив останню за одяг і, погрожуючи, потребував від неї грошові кошти. Після цього ОСОБА_7 зайшов до кімнати, де мешкала потерпіла ОСОБА_9 та заволодів майном останньої, а саме: двома картинами із зображенням водоспаду і дівчини, вартістю по 10 гривень кожна, на загальну суму 20,00 гривень, іконою із зображенням Казанської Богородиці, вартістю 60,00 гривень, годинником, вартістю 10,00 гривень, настільною лампою вартістю 20,00 гривень, а всього майном на загальну суму 110,00 гривень, після чого ОСОБА_7 зник з місця скоєння злочину та розпорядився майном, яким заволодів, на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 10.04.2015 року, в обідній час, прийшов до будинку АДРЕСА_2 для проведення ремонтних робіт. Після закінчення робіт, приблизно о 14-00 годині того ж дня, він вийшов до двору будинку, де перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і потерпіла ОСОБА_9 , підійшов до останньої, схопив її за одяг і, погрожуючи, вимагав від неї грошові кошти. Не отримавши від ОСОБА_9 грошей, він зайшов до кімнати, де мешкала потерпіла, і взяв звідти майно останньої, а саме: дві картини із зображенням водоспаду та дівчини, ікону із зображенням Казанської Богородиці, годинник і настільну лампу. В цей час потерпіла перебувала у дверному пройомі, все бачила, однак побоюючись погроз з його боку, йому не перешкоджала. Після цього майно, яким заволодів, зберігав за місцем свого мешкання. Він розумів, що потерпіла є особою похилого віку. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_9 , яка належним чином була повідомлена судом про час та місце слухання зазначеного кримінального провадження, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати кримінальне провадження, у межах зміненого прокурором обвинувачення, без її участі, претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку,його стан здоров`я на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, стійкі соціальні зв`язки відсутні неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття у скоєному. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186КК України, у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону, щовідповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про його особу, щире каяття обвинуваченого, думку прокурора та потерпілої, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням, щоє необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , враховуючи думку учасників процесу, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи №152 від 22.05.2015 року, які згідно довідки НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області складають 491,04 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останнього негайно з-під варти в залі суду.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 час його знаходження під вартою з 23.04.2015 року по 29.12.2015 року включно.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню №0001806 для проведення судової дактилоскопічної експертизи №152 від 22.05.2015 року в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривень 04 копійки стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави.
Речові докази:
дві картини із зображенням водоспаду та оголеної дівчини, ікону із зображенням Казанської Богородиці, касетний магнітофон «Тохі», сірого кольору, що належать потерпілій ОСОБА_9 та знаходиться у неї на відповідальному зберіганні, залишити ОСОБА_9 за належністю.
сапожний ніж, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області і належать потерпілій ОСОБА_9 повернути ОСОБА_9 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Колегія суддів
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3