Справа № 395/1350/15-к
Провадження № 1-кп/395/126/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора прокуратури Новомиргородського району Кіровоградської області ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000328 від 29.05.2015 р., стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргорода, Кіровоградської області, який фактично проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою (9 класів), не працює, неодружений, раніше судимий Новомиргородським районним судом:

1) 24.04.2012 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2) 03.12.2012 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3) 19.11.2014 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 27 травня 2015 року о 10 годині обвинувачений ОСОБА_8 разом зі знайомою свідком ОСОБА_9 прийшли до свого знайомого потерпілого ОСОБА_3 , який проживає по АДРЕСА_2 . У подальшому обвинувачений ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 за згодою потерпілого ОСОБА_3 зайшли до його будинку. Коли через деякий час потерпілий ОСОБА_10 залишив будинок та пішов до магазину, щоб придбати продукти харчування, обвинувачений ОСОБА_8 , побачивши в одній із кімнат будинку ОСОБА_3 пару шкіряних чоловічих туфель та пару шкіряних зимових чоловічих черевиків, діючи умисно, маючи намір на викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, розуміючи, що свідок ОСОБА_9 не усвідомлює його злочинні наміри та не завадить його злочинним діям, скориставшись тимчасовою відсутністю господаря, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно викрав з кімнати будинку пару туфель чоловічих шкіряних вартістю 280 грн. та пару чоловічих шкіряних черевиків зимових вартістю 267 грн.
У подальшому обвинувачений ОСОБА_8 викрадене взуття обернув на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 547 грн. 00 коп.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 , протягом періоду з 30 серпня 2015 року до 06 вересня 2015 року тимчасово проживаючи у будинку свого знайомого потерпілого ОСОБА_12 з дозволу господаря по АДРЕСА_3 , 06 вересня 2015 року о 10 годині, скориставшись тимчасовою відсутністю господаря та вільним доступом, діючи умисно, маючи намір на викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно викрав з території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 3 плити чавунні пічного опалення вартістю 697 грн. 50 коп., 6 колісників з плит пічного опалення вартістю 277 грн. 02 коп., 6 піддувал з плит пічного опалення вартістю 29 грн. 16 коп., а всього вчинив крадіжку майна на загальну суму 1.003 грн. 68 коп.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_8 викрадене майно обернув на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1.003 грн. 68 коп.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 потрібно визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 власну винуватість у скоєнні інкримінованих злочинів визнав повністю і пояснив, що справді, скориставшись тимчасовою відсутністю господарів, таємно викрав спочатку дві пари взуття у потерпілого ОСОБА_3 , а потім зазначене в обвинувальному акті майно потерпілого ОСОБА_12 .

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що дозволив обвинуваченому ОСОБА_14 та його знайомій увійти до помешкання, а сам пішов в магазин. Повернувшись додому приблизно через годину, він виявив зникнення майна. Тому повідомив про крадіжку в міліцію.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_3 у суді також підтверджуються письмовими доказами у справі:

протоколом огляду місця події від 29.05.2015 р. та фото таблицями до нього, під час якого у домоволодінні потерпілого ОСОБА_3 працівниками Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області було виявлено відсутність частини його майна;

протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2015 р. та фото таблицями до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_8 продемонстрував обставини скоєння злочину в домоволодінні потерпілого ОСОБА_3 у присутності понятих;

висновками судово-товарознавчої експертизи № 1486 від 28.07.2015 р. про вартість майна потерпілого ОСОБА_3 ;

протоколом огляду місця події від 11.09.2015 р. і фото таблицями до нього, в ході якого в домоволодінні потерпілого ОСОБА_12 працівниками міліції було виявлено відсутність частини належного йому майна;

висновками судово-товарознавчої експертизи № 1734 від 22.09.2015 р. про вартість майна потерпілого ОСОБА_12 ;

висновками судово-психіатричної експертизи № 533, що обвинувачений ОСОБА_8 психічними захворюваннями не страждав і не страждає, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними;

заключенням спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам від 27.10.2015 р., що обвинувачений ОСОБА_8 алкогольною залежністю не страждає;
іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_3 у судовому засіданні послідовні, логічні та узгоджуються з іншими доказами у справі, суд визнає їх правдивими.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_14 покарання обставинами, які його пом`якшують, суд визнає: його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у судовому засіданні не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому за скоєне, суд враховує характер і ступінь тяжкості інкримінованих злочинів, а також особу ОСОБА_4 , котрий вже вчетверте притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних і корисливих злочинів середньої тяжкості, за місцем постійного проживання зарекомендував себе посередньо, має молодий вік.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання у виді арешту, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про відшкодування завданої злочином шкоди, суд виходить з того, що з вини обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_11 було завдано матеріальні збитки на загальну суму 547 грн., а потерпілому ОСОБА_13 на 1.003 грн. 68 коп.
Під час досудового розслідування та судового розгляду справи потерпілі не пред`явили цивільний позов про відшкодування завданих збитків.

Тому підстав для постановлення рішень про майнові стягнення немає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути 430,50 грн. у зв`язку із залученням експерта.

Оскільки суд визнав обвинуваченого винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, наявні достатні підстави вважати, що існує два ризики, передбачених статтею 177 КПК України: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також існує недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, для запобігання ризикам.

У даному випадку слід також урахувати, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів середньої тяжкості.

Тому до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_14 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 124, 127-129, 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 04 (чотири) місяці.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_14 обчислювати з 24 листопада 2015 р. 12 години 30 хвилин.

Повністю покласти процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на обвинуваченого і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 430 (чотириста тридцять) гривень 50 коп. на користь держави.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_14 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Негайно взяти обвинуваченого ОСОБА_4 під варту у залі судового засідання.

У випадку оскарження вироку в апеляційному порядку строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою вважати продовженим до розгляду справи апеляційним судом Кіровоградської області.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:
суддя ОСОБА_15
Згідно з оригіналом:

суддя ОСОБА_16