Справа № 751/7599/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/897/2015
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.015.270.010.003.401, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 вересня 2015 року, постановлений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сосниця, Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 307, із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 315 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 317 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків:

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 2031 грн. 26 коп..

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з вироком районного суду, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями та змінами до неї в яких просить його скасувати із-за істотного порушення вимог КПК і м`якості покарання та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що відповідно до технічного запису судового засідання від 03 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_6 судом прийнято рішення про дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При допиті обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень він визнав повністю та погодився на розгляд провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України з дослідженням лише даних, що характеризують його особу. Однак захисник обвинуваченого наполягав на судовому розгляді провадження з дослідженням і інших доказів та зазначав, що обвинувачений не зовсім розуміє суть статті 349 КПК України, але в подальшому і захисник, і обвинувачений погодилися на такий порядок. Таким чином, із аудіо запису судового розгляду вбачається, позиція сторони захисту про порядок дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не була добровільною, свою позицію змінили після наполягання суду та роз`яснення, що визнання вини пом`якшує покарання. Проте суд, не змінюючи порядку дослідження доказів, після допиту обвинуваченого дослідив лише дані, які характеризують особу обвинуваченого та прийняв рішення перейти до судових дебатів, хоча у даному випадку необхідно було проводити повний судовий розгляд.

Як встановив доведеним суд І інстанції, 14 травня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_2 , виготовив амфетамін та прекурсор фенілпропаноламін, а в 20 год. 07 хв. працівниками міліції, під час огляду даної квартири, було виявлено та вилучено амфетамін, загальною масою 0,3438г., та прекурсор фенілпропаноламін, загальною масою 0,0271г., які ОСОБА_6 зберігав для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , 14 травня 2015 року, у вечірній час, знаходячись за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_2 , незаконно, безоплатно збув ОСОБА_9 та ОСОБА_10 амфетамін та фенілпропаноламін.

Також 14 травня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , маючи умисел на схиляння до вживання психотропної речовини ОСОБА_10 , знаходячись за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_2 , шляхом пропозиції схилив його вжити психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, на що останній погодився.

Також 14 травня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_6 надав дозвіл ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на незаконне вживання амфетаміну за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_2 яким останні і скористалися.

Згідно з "Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів", затвердженим Постановою КМ України від 06.05.2000р. №770, з послідуючими змінами та доповненнями, амфетамін (таблиця 2, список № 2), віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено, а фенілпропаноламін (таблиця 4, список №1) віднесено до прекурсорів, стосовно яких встановлені заходи контролю.

Заслухавши доповідача, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу та прохання захисника і обвинуваченого залишити вирок районного суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів лише щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

У судовому засіданні районного суду відповідно до технічного запису від 03 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_6 судом прийнято рішення про дослідження доказів згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Із прослуханого апеляційним судом звукозапису судового засідання першої інстанції видно, що обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, а на розгляд провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України з дослідженням лише даних, що характеризують його особу погодився тільки після неодноразового звернення до нього головуючого навіщо воно йому потрібно.

Також захисник обвинуваченого виказував думку про необхідність дослідження і інших доказів та пояснював, що обвинувачений не зовсім розуміє суть статті 349 КПК України.

У подальшому і захисник, і обвинувачений погодилися на такий порядок дослідження доказів у відповідь на висновок головуючого про недоцільність повного дослідження доказів.

Таким чином вбачається, що позиція сторони захисту про порядок дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не була добровільною, так як і захисник, і обвинувачений спочатку виказували протилежну думку.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді 1-ї інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4