06.11.2015
Справа № 744/952/15-к
Провадження № 1-кп/744/82/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2015 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6
представника малолітнього потерпілого - адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000087, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радомка, Семенівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
12.04.2015 року о 06 годині 30 хвилини, керуючи технічно несправним автомобілем марки «АЗЛК-2140 Люкс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 40 км/год. по вулиці Миру в селі Радомка, Семенівського району Чернігівської області, зі сторони вулиці Новий План в напрямку вулиці Молодіжної. Рухаючись у вказаному напрямку, по прямій дорозі, з необмеженою видимістю, поблизу будинку № 38 по вул. Миру, ОСОБА_8 , проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню ситуацію, під час виникнення небезпеки для його руху, не вжив можливих та необхідних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , який рухався в попутному з автомобілем напрямку, чим порушив вимоги п. 31.4.2. «а, б», п. 12.3, п.13.3 ПДР України.
В результаті зіткнення, малолітній пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця та садна в лівій ділянці лівого крижково-здухвинного з`єднання, компресійного перелому тіла 2-го поперекового хребця 1 ст., котрі могли виникнути від дії тупого предмета (предметів), не виключено в результаті ДТП, оцінюються в комплексі, оскільки являються єдиним травматичним процесом, і відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я, терміном понад 3 тижні. Тілесні ушкодження потерпілого знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП.
Порушення водієм ОСОБА_8 п.п. 13.4.2, «а, б», 2.3 «б», 12,3, 13.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо - транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.
Своїми діями ОСОБА_8 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У судовому засіданні ОСОБА_8 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та показав, що 12 квітня 2015 року, о 06 годині 30 хвилин, у день свята Пасхи, він керував несправним автомобілем «АЗЛК-2140 Люкс» по вулиці Миру в селі Радомка Семенівського району Чернігівської області. Під час руху, його засліпило яскраве сонце, що й стало причиною того, що він скоїв наїзд на малолітнього ОСОБА_10 , який впав на дорожнє покриття. Він зупинив автомобіль та підійшов до місця наїзду. Малолітній скаржився на біль у спині, після чого, останнього повели додому. У той день спиртного він не вживав. На ліки він дав 660 гривень матері потерпілого по предоставленим йому чекам.
Уточнює, що автомобіль був у несправному стані, а саме несправна гальмова система.
Заявлений позов до нього про стягнення завданих матеріальних та моральних збитків визнає частково. Вважає, що сума позову завищена і не відповідає дійсній сумі.
Сума завданих матеріальних збитків визнає частково на 397 гривень 96 копійок, а суму моральної (немайнової) шкоди не визнає повністю.
Крім признальних свідчень обвинуваченого його вина доведена свідченнями потерпілого та представника потерпілого.
Допитаний потерпілий малолітній ОСОБА_5 показав, що 12 квітня 2015 року, біля 06 години 30 хвилин, його збив автомобіль. Він йшов з матір`ю та сестрою по самому краю дороги. Після удару автомобіль його протягнув по землі. Водій ОСОБА_11 підходив до нього та щось питав, але він не пам`ятає про що. Після наїзду у нього боліла спина. Він лікувався стаціонарно у Семенівській лікарні, та у Чернігівській лікарні. Морально страждав.
Законний представник ОСОБА_6 потерпілого малолітнього ОСОБА_5 показала, що у той день,12 квітня 2015 року, біля 06 години 30 хвилин, вона разом з сином та донькою йшли по обочині. Їх збив автомобіль під керуванням ОСОБА_11 . Син ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, скаржився на біль у спині. Після події була викликана «Швидка допомога» та міліція. Вона підтверджує те, що дійсно від ОСОБА_11 отримала 660 гривень по чекам за куплені ліки, але ця сума не входить у суму завданих матеріальних збитків по позовних вимогах. Вона підтримує заявлений цивільний позов повністю, на суму 3559 гривень 31 копійку завданих матеріальних збитків та 50 000 гривень моральної (немайнової) шкоди. Матеріальні збитки підтверджуються предоставленими чеками та квитанціями за куплені ліки, бензин на поїздку на автомобілі до лікарні на консультацію до лікаря.
Моральна (немайнова) шкода обумовлюється тим, що син морально страждав від фізичного болю, неспокійно спить, до даного часу ходить у корсеті, боїться, щоб не стати інвалідом, став нервозним, дратівливим. Син знаходився на стаціонарному лікуванні 10 днів у Семенівській лікарні та 25 днів у обласній лікарні, проходив реабілітацію у Дніпропетровській області.
Крім показань обвинуваченого, потерпілого, представника потерпілого, вина доведена іншими доказами, які предоставлені суду стороною обвинувачення та судом досліджені, а саме:
даними огляду місця події, згідно яких виявлені та зафіксовані ознаки дорожньо-транспортної пригоди в ході якої постраждав малолітній ОСОБА_5 (а.с.48- 56);
даними акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної вулиці, згідно яких зазначені погодні умови, ділянка вулиці Миру у с. Радомка Семенівського району Чернігівської області (а.с.57);
даними протоколу огляду транспортного засобу автомобіля марки «АЗЛК- 2140-Люкс» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями характерними для дорожньо-транспортної пригоди, деформований капот, пошкодження лакофарбового покриття. (а.с.58-61);
даними судово-медичної експертизи, згідно яких «малолітній пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в лівій ділянці лівого крижково-здухвинного з`єднання, компресійного перелому тіла 2-го поперекового хребця 1 ст., котрі могли виникнути від дії тупого предмета (предметів), не виключено в результаті ДТП, оцінюються в комплексі, оскільки являються єдиним травматичним процесом, і відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я, терміном понад 3 тижні
2.(2) Виявлені тілесні ушкодження на тілі неповнолітнього ОСОБА_5 могли утворитись в результаті зіткнення з транспортним засобом.
3. (3) Тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитися в термін, вказаний в постанові, а саме 12.04.2015 року.
4. (4.5) У момент заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , він міг перебувати у вертикальному положенні або близькому до нього, можливо в динаміці, судово-медичних даних, які б вказували на зміну положення потерпілого немає.
5.(6) Судово-медичних даних, які б вказували на отримання вказаних тілесних ушкоджень до настання дорожньо-транспортної пригоди немає.» (а.с.75-77);
даними судової експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля АЗЛК -2140 «Люкс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , висновку експерта № 198 згідно яких «1.На момент експертного огляду рульове керування автомобіля АЗЛК знаходилось в частково відмовному стані через технічну несправність у вигляді підвищеного понаднормового сумарного люфту рульового керування, що утворилась до даної дорожньо транспортної події через несвоєчасне та неналежне технічне обслуговування автомобіля. Вказана вище технічна несправність дозволяє рульовому керуванню виконувати функції по зміні напрямку руху автомобіля, але з деяким запізненням за рахунок збільшення часу спрацьовування рульового керування
2. На момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля АЗЛК перебувала в технічно несправному та повністю відмовному стані через технічну несправність у вигляді відсутності робочої рідини в гідравлічному гальмівному приводі, що утворилась в наслідок негерметичності крайньої манжети головного гальмівного циліндру. Вказана вище технічна несправність не аварійного характеру і виникла в наслідок тривалої експлуатації автомобіля АЗЛК, але встановити під час даної експертизи, експертним шляхом, час виникнення даної технічної несправності, відносно події даної ДТП, не є можливим.
Слід звернути увагу, що нормативно, при оформленні дорожньо- транспортних пригод, протоколом огляду транспортного засобу передбачена перевірка робочої гальмівної системи, яка фіксує в т.ч. наявність робочої рідини в компенсаційному бачку головного гальмівного циліндру робочої гальмівної системи, що дозволяє органам слідства самостійно визначити час утворення вище вказаної технічної несправності (відносно моменту події даної ДТП).
3.Відповісти на поставлене питання не є можливим через незабезпечення клопотання експерта (докладніше дивись дослідницьку частину питання).
4.Технічну несправність системи рульового керування у вигляд: понаднормового сумарного люфту рульового керування водій міг виявити піл час обов`язкової перед виїзної перевірки технічного стану транспортного засобу, що проводиться в відповідності до вимог п. 2.3 «а» Правил дорожнього руху України та вимог виробника викладених в посібнику з експлуатації даного транспортного засобу.
Технічну несправність у вигляді відсутності робочої рідини у гідравлічному гальмівному приводі робочої гальмівної системи, за умов утворення до події даної ДТП, водій міг виявити з моменту її утворення 32 зменшеним опором при натисканні на педаль гальм та відсутності робочої рідини в компенсаційному бачку головного гальмівного циліндру.
В фарах головного світла автомобіля не виявлено технічних несправностей, тому вирішення даного питання стосовно вказаних фат позбавлено логічного сенсу». (а.с.91-97);
даними висновку експерта за № 362, згідно яких « 1.В умовах місця події викладених в постанові водій автомобіля АЗЛК повинен був діяти в відповідності до вимог п. 31.4.1. „б, в, п. 31.4.2. „а, б, п. 12.4., п. 13.3., п. 12.3 (з урахуванням визначення терміну - ,,перешкода для руху) ПДРУ.
В умовах місця події викладених в постанові, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля АЗЛК вбачається невідповідність технічним вимогам п.31.4.2. „а, б, п. 13.3., п. 12.3 (з урахуванням визначення терміну - „перешкода для руху) ПДРУ, а за умов утворення негерметичності гідравлічного гальмівного приводу до даної ДТП, то і невідповідність вимогам п. 31.4.1. „б, з" ПДРУ. Невідповідності вимогам п.12.4 ПДРУ в діях водія автомобіля АЗЛК в умовах місця події не вбачається. (а.с.102-104);
даними протоколу слідчого експерименту згідно яких свідок ОСОБА_13 спочатку розповів про обставини дорожньо - транспортної пригоди внаслідок, якої постраждав малолітній ОСОБА_5 , а потім вказав ділянку проїзної частини на вулиці Миру поблизу будинку № 38 в селі Радомка Семенівського району Чернігівської області, де автомобіль АЗЛК-2140 «Люкс» під керуванням водія ОСОБА_8 здійснив наїзд на малолітнього ОСОБА_5 .Автомобіль рухався зі швидкістю 40 км/годину. (а.с.108-110);
даними довідки комунально лікувально-профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня», згідно яких до ОСОБА_5 під час лікування в період з 12.04.2015 року по 20.04.2015 року застосовувались : р-н анальгіну 50%, розчин димедролу1%, розчин етамзилату 12,5%, сироп «Нурофен», фастум гель (а.с.150);
даними довідки комунально лікувально-профілактичного закладу « Чернігівська обласна дитяча лікарня», згідно яких ОСОБА_5 проходив лікування з 21.04.2015 року по 15.05.2015 року, отримував препарати : цитрокальцемін, та алое розчин для ін`єкцій (а.с.156-157);
Досліджуючи предоставлені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, наслідки, що настали, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання позитивно, скоїв злочин вперше, є пенсіонером, має статус дитини війни, не задовільний стан здоров`я, обставину яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин.
Суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, маючи на меті не тільки кару, а й виправлення винного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, як того вимагає закон, а саме вимоги ст.50 КК України.
Вирішуючи цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_6 в інтересах потерпілого малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення завданих матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди, суд вважає за необхідне задовільнити вимоги частково з огляду на такі підстави.
В ході розгляду кримінального провадження доведено доказами завдання матеріальних збитків позивачу діями відповідача. Сума матеріальних збитків 3359 гривень 31 копійка доведена даними квитанцій, чеків, які підтверджують витрати на ліки, на рентген - плівку, на пальне для автомобілів з метою доставити неповнолітнього потерпілого до медичного закладу в місто Семенівка та в місто Чернігів, на доставку корсету «Новою поштою» з міста Києва, на пересилку коштів на корсет.
Відповідно до вимог пункту 9 Постанови пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що « розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.»
Відповідно до позовних вимог сума завданої моральної (немайнової) шкоди, заявленої позивачем складає 50 000 гривень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
В ході розгляду кримінального правопорушення, вина ОСОБА_8 доведена доказами, тому є всі підстави вважати, що потерпілому малолітньому ОСОБА_5 завдана моральна (немайнова) шкода, яка обумовлюється моральними стражданнями, значним емоційним стресом, тимчасовою відірваністю від активного соціального життя, порушенням сну, фізичним болем.
Суд враховує малолітній вік потерпілого у якому має місце вразливий фактор щодо емоційних стресів, які негативно впливають на поведінку дитини, її психіку, разом з цим сума заявленої моральної (немайнової) шкоди є завищеною та не відповідає принципу розумності та справедливості.
Суд вважає, що заявлена сума моральної шкоди доведена доказами частково, тому підлягає зменшенню.
На думку суду не заслуговують на увагу доводи позивача у тому, що ОСОБА_8 не кається, внаслідок чого потерпілий відчуває почуття приниження гідності, образи, досади, обурення, переживає щодо своєї соціальної репутації, відновлення здоров`я, соціальної адаптації, але на досудовому слідстві та у судовому засіданні обвинувачений визнав вину та щиро розкаявся.
В ході судового розгляду не знайшли підтвердження доказами також доводи про страх можливого повторення подій, потреба в уникненні аналогічних обставин, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникнути контактів.
Суд не може врахувати обставини, на які посилається представник, про страх можливого повторення подій, у зв`язку з тим, що такі обставини є надуманими і спрямовані на майбутнє.
Законний представник малолітнього потерпілого - мати ОСОБА_6 не підтвердила зазначені у позові обставини повністю доказами, а показала, що син знаходився на стаціонарному лікуванні 10 (десять) та 25 (двадцять п`ять) днів, підтримував відносини з однокласниками, друзями, після літніх канікул пішов до школи.
Суд вважає за необхідне речові докази вирішити відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відповідно до вимог закону, підлягають стягненню з винної особи, вина якої доведена доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України витрати пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла сторона уклала з адвокатом ОСОБА_7 , договір про надання правової допомоги та сплатила відповідно до умов договору 4000 гривень, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру, даними довідки-розрахунку ( а.с. 16-18,159-160).
Таким чином, враховуючи вимоги вищезазначених правових норм та документально підтверджених здійснених процесуальних витрат потерпілою, суд вважає, що на користь потерпілої сторони підлягають стягненню процесуальні витрати у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винним за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов представника позивача ОСОБА_6 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення завданих матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 завдані матеріальні збитки на суму 3559 гривень 31 копійку.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 завдану моральну ( немайнову) шкоду в сумі 10 000 гривень.
В решті позову відмовити.
Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз по справі: судової експертизи технічного стану транспортних засобів 491 гривню 04 копійок (а.с.90), судової авто-технічної експертизи -245 гривень 52 копійки (а.с.101);
Стягнути з ОСОБА_8 на користь представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 - 4000 (чотири тисячі) гривень понесених витрат на правову допомогу.
Речові докази: автомобіль «АЗЛК-2140 Люкс», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_8 .
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1