Провадження № 1-кп/161/672/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 5 серпня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур Ратнівського району Волинської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не працює, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідно до заключення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаним обмежено придатним до військової служби, 01 липня 2015 року під особистий підпис отримав повістку про призов на військову службу по мобілізації та був зобов`язаний прибути 09 липня 2015 року на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого по АДРЕСА_2 для подальшого відправлення в Збройні Сили України.
З метою ухилення від призову за мобілізацією, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 умисно ухилився від призову на військову службу, без поважних причин, не прибув 09 липня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби, на телефонні дзвінки працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 не відповідає та в категоричній формі відмовляється від проходження військової служби.
Органом досудового розслідування, вказані умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ст. 336 КК України, які виразились в ухиленні від призову за мобілізацією.
16 вересня 2015 року під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Луцького району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та зобов`язується сприяє розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального правопорушення, співпрацює з правоохоронними органами у викритті та виявленні осіб, які вчиняють злочини в сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, а також сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 призначається покарання за ст. 336 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням мінімального однорічного іспитового строку, із покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений ст. 336 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В даному випадку, судом роз`яснено обвинуваченому, захиснику та прокурору правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним і призначення йому узгодженого покарання.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 вересня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 5 серпня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбачених ст. 336 КК України між прокурором прокуратури Луцького району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбачених ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1