Справа № 206/5546/15-к
Провадження № 1-кп/206/309/15
У Х В А Л А

"19" жовтня 2015 р. м.Дніпропетровськ
Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді- ОСОБА_1
за участю секретаря- ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження №0001515 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.09.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м.Дніпропетровську, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3
захисник-адвокат - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.263 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор надав угоду про визнання винуватості, та просив ухвалити вирок яким затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Самарського району та обвинуваченим ОСОБА_3 від 19.10.2015року.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у підготовчому судовому засіданні стверджував, що повністю розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання. Крім цього, зазначив, що беззастережно визнає свою вину у носінні кастету, без передбаченого законом дозволу, вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором за добровільною згодою.

Захисник-адвокат не заперечував щодо ухвалення вироку яким затвердити угоду про визнання винуватості від 19.10.2015року між прокурором прокуратури Самарського району та обвинуваченим ОСОБА_3

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого.

В відповідності до ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як встановлено у ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Проте, як убачається зі змісту угоди у даному кримінальному провадженні, вона не відповідає зазначеним вимогам закону.

А саме, як вбачається з угоди про визнання винуватості, сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , міри покарання у виді :

- за ч.2 ст.263 КК України штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, зміст угоди в частині призначення покарання за ч.2 ст. 263 КК України, не відповідає вимогам КК України, виходячи із наступного.

Згідно ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Окрім того, призначення покарання повинно узгоджуватись також з положеннями ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність угоди про визнання винуватості вимогам КПК України, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, що в затвердженні угоди слід відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.314,474 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 19.10.2015 року між прокурором прокуратури Самарського району та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001515 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.09.2015 року у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1