Справа № 345/770/15-к
Провадження № 11-кп/779/244/2015
Категорія ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Березівка Одеської області, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою прокурора на вирок Калуського міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року, з участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
За вказаним вироком суду ОСОБА_6 визнано винною у тому, що вона вчинила замах на таємне викрадення чужого майна повторно. Її дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2, 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який сплачено в день постановлення вироку.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимою за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в період не знятої та непогашеної судимості, повторно 05 лютого 2015 року приблизно о 13 год. 05 хв., перебуваючи у торгівельному залі магазину «Колібріс», що по вул. Грушевського, 99 в м. Калуші, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла із стелажу магазину 28 плиток різного шоколаду на загальну суму 640 грн. 73 коп., які сховала під свою куртку та направилася до виходу із магазину. Але свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронцем даної крамниці, а викрадене майно в неї було вилучене.

Прокурор в зміненій апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, виключити з вступної частини вироку з даних про особу обвинуваченої посилання суду на те, що обвинувачена згідно ст. 89 КК України раніше не судима, мотивуючи тим, що згідно п. 7 ст. 89 КК України, особи, засуджені до позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання ( основного та додаткового ) не вчинять нового злочину визнаються такими, що не мають судимості, оскільки в матеріалах кримінального провадження є дані про те, що ОСОБА_6 була засуджена 22 липня 2013 року Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, на 2 роки 2 місяці позбавлення волі.

Також, у вироку суд визнав її винною у вчиненні крадіжки з ознакою повторності, - якраз із врахуванням зазначеного вироку. Визнання цієї кваліфікуючої ознаки ( повторність ) вказує, що судимість ОСОБА_8 не погашена.

В ході апеляційного розгляду прокурор доводи апеляційної скарги зі змінами підтримав.

Заслухавши прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши обставину на яку посилається прокурор в апеляційній скарзі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, в тому числі і у вступній частині вироку, де зазначаються дані, що характеризують особу обвинуваченого.

У вступній частині оскарженого вироку, вказуючи дані щодо особи обвинуваченої, суд дійсно зазначив дослівно : «згідно ст. 89 КК України раніше не судимої».

В той же час як вбачається з вироку Івано-Франківського міського суду від 22 липня 2013 року ( а. с. 19-22 ), ОСОБА_6 була засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, на 2 роки 2 місяці позбавлення волі, відбула покарання 01 жовтня 2014 року. Злочин по даному провадженню вчинено 05 лютого 2015 року, тобто після відбуття покарання сплинуло чотири місяці і чотири дні.

Як правильно зазначає прокурор, згідно п. 7 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

По даному провадженню такий строк ще не сплив.

Крім того, визнаючи обвинувачену винною за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд у вироку встановив, що злочин нею вчинено повторно, в період не знятої та непогашеної судимості, чим допустив суперечності з вказаним прокурором. Відповідно, при таких обставинах апеляційна вимога прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 у зміненому вигляді задовольнити.

Виключити з вступної частини вироку Калуського міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 185 КК України з даних про особу обвинуваченої посилання суду на те, що ОСОБА_6 згідно ст. 89 КК України раніше не судима.

В решті вирок суду залишити без змін.

На ухвалу протягом трьох місяців з дня її оголошення може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

_______________ __________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2