Справа № 489/3546/15-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/70/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ;

обвинуваченого: ОСОБА_4 ;

захисника: ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000655 від 10.02.2015 р. на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, звільнився умовно-достроково на 1 рік, 1 місяць, 13 днів, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.02.2015 р. о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, викрав монітор "LG", вартістю 1000 грн., що належить ОСОБА_6 , чим заподіяв матеріальних збитків останній на вищевказану суму.
З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою вину не визнав, показав, що в 2015 р. проживав у потерпілої ОСОБА_6 в квартирі, з якою перебував в дружніх стосунках. Побачив у неї в квартирі системний блок без монітору та спитав чи може він ним користуватись. Потерпіла відповіла, що він може користуватись комп`ютером, але монітор закладений під заставу в ломбард. Показав, що тоді запропонував їй викупити монітор за свої кошти, оскільки в потерпілої не було грошей для сплати кредиту. Пізніше дав їй грошові кошти в сумі близько 500 грн. і вона викупила монітор.

Показав, що грошові кошти давав їй в борг та вони домовились, що ці грошові кошти вона поверне йому або вони підуть в рахунок оплати проживання в квартирі. Також показав, що за час проживання в квартирі потерпілої іноді давав їй грошові кошти в рахунок плати за проживання в квартирі.

Через деякий час між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт, внаслідок якого потерпіла попросила його виїхати з її квартири. Він зібрав свої речі та забрав монітор. Монітор заклав до ломбарду за паспортом ОСОБА_8 , свого брата, оскільки йому були потрібні гроші для оренди іншої квартири.

Показав, що в той же день збирався викупити монітор з-під застави, оскільки брат отримав би пенсію, але пенсія надійшла наступного дня, а тому викупити монітор він не встиг, оскільки потерпіла прийшла до квартири, не побачила монітор та викликала міліцію.

Дозволу на закладення монітору до ломбарду потерпіла не давала.

Показав, що матеріальної шкоди потерпілій завдавати не хотів.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що перебувала з ОСОБА_4 у дружніх відносинах та останній попросив пожити в її квартирі. На той час вона в своїй квартирі не проживала, тому погодилась. Колесник проживав в її квартирі два чи три місяці. Показала, що коли прийшла додому, після того як попросила ОСОБА_4 з`їхати з квартири, вона виявила, що в неї зник монітор.

Також показала, що в грудні 2014 р. вона разом зі ОСОБА_9 закладали монітор до ломбарду та потім також зі ОСОБА_9 викупила його за грошові кошти близько 350-400 грн. Пізніше ОСОБА_4 давав їй грошові кошти в сумі 450 грн. за цей монітор, оскільки він просив його викупити, але те що він вже був викуплений він не знав. Ці гроші вона в подальшому витратила на комунальні послуги. За весь час проживання ОСОБА_4 в її квартирі грошей в нього вона не позичала, дозволу на закладення монітору до ломбарду не надавала.

Також показала, що перед тим як зайти до квартири, біля дверей її квартири знаходились два працівника міліції, які спитали її чи не зникло щось з квартири, але вона їх не викликала. Пізніше в приміщенні Ленінського РВ їй повідомили, що монітор знаходиться в ломбарді та те, що останній був закладений на ім`я брата ОСОБА_4 .

Ключі від квартири (комплект, який перебував у ОСОБА_10 ) їй також віддали в Ленінському РВ.

Показала, що претензій майнового характеру до нього не має.

Показами свідка ОСОБА_9 , який показав, що у ОСОБА_4 були проблеми з житлом та він попросив потерпілу пожити в її квартирі. В грудні 2014 р. він з потерпілою закладав її монітор до ломбарду. Після того він з потерпілої за її грошові кошти викупив цей монітор з ломбарду.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.02.2015 р., відповідно до якого, ОСОБА_6 просила прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 21 год. 00 хв. 08.02.2015 р. по 19 год. 30 хв. 09.02.2015 р. викрала з її квартири комп`ютерний монітор LG.

Товарним чеком № 240-000197 від 12.10.2013 р., відповідно до якого, вартість монітору LG W2246S становить 670 грн.

Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 8240 від 30.12.2014 р., відповідно до якої, ОСОБА_9 погасив фінансовий кредит в сумі 352,03 грн.

Договором № 1.15.35 від 09.02.2015 р., відповідно до якого, ОСОБА_11 було надано кредит в сумі 286,02 грн. під заставу монітора LG W2246S.

Квитанцією до прибуткового касового ордера № 1791 від 10.02.2015 р., відповідно до якої, ОСОБА_11 погасив кредит в сумі 274,58 грн. за договором № 1.15.35 від 09.02.2015 р.

Протоколом огляду предмету від 13.03.2015 р., відповідно до якого, було оглянуто монітор LG W2246S з корпусом чорного кольору, який був виданий 13.03.2015 р. потерпілою ОСОБА_6 .

Висновком експерта № 73 від 27.03.2015 р., відповідно до якого, вартість монітору LG W2246S, за цінами вторинного ринку станом на 09.02.2015 р., становить 1000 грн.

Постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 06.04.2015 р., виданий 13.03.2015 р. потерпілою ОСОБА_6 монітор LG було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених судом доказів, а саме: показами потерпілої, показами свідка, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, товарним чеком, договором позики, квитанцією про погашення кредиту, протоколом огляду предмету, висновком експерта. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

До показів обвинуваченого суд ставиться критично, розцінює їх як обрання останнім певної позиції для захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності. Так покази останнього про те, що він не мав наміру викрадати монітор "LG", який належить ОСОБА_6 спростовуються як показами потерпілої та свідка, так і дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами. Окрім того сам по собі факт передачі обвинуваченим потерпілій грошових коштів в сумі близько 500 грн. з метою викупу монітору з ломбарду, не є підставою, яка б надавала останньому право таємно, без згоди власника, забрати вищезазначений монітор з квартири, закласти його у ломбард та в подальшому розпорядитись отриманими за монітор грошовими коштами.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він із середньою спеціальною освітою, не працює, не одружений, раніше судимий, звільнився умовно-достроково, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебував на обліку у лікаря-нарколога, характеризується негативно,згідно висновку судово-психіатричного експерта є осудною особою.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин (фактичні обставини вчиненого злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, ставлення потерпілої до вчиненого злочину та відсутність в неї претензій до обвинуваченого), особистість обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи вищезазначене та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді арешту.

Керуючись ст.ст. 100, 374, 375, 532 КПК України, суд,
УХВАЛИВ
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2013 р., остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року і 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з моменту його затримання.

Речовий доказ: монітор LG - повернути ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 491,04 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя