Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула 30 листопада 2015 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:
Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 28 липня 2015 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Ялта, Першотравневий р-н, Донецька обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 23 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 23 грудня 2014 року у вигляді штрафу в сумі 850 грн більш суворим, призначеним цим вироком, ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

ОСОБА_4 засуджено за те, що він 28 листопада 2014 року у період часу з 18 до 20 год, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин зі своїм батьком ОСОБА_5 , маючи на меті умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, умисно неодноразово наніс ОСОБА_5 удари дерев`яним стільцем по голові та іншим частинам тіла, що призвело до різного ступеню тілесних ушкоджень. Внаслідок завданих ушкоджень ОСОБА_5 помер.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року вирок суду залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор не погоджується із ухвалою суду апеляційної інстанції та ставить питання про її скасування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів його апеляційної скарги, зокрема щодо невідповідності призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Зокрема, на думку скаржника, поза увагою суду залишилися дані про особу засудженого, який веде асоціальний спосіб життя, його поведінку після вчинення злочину, а саме категоричне невизнання ним своєї вини, залишення місця злочину. Ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_4 покарання судом обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, зокрема і умисного вбивства, а також обставини, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують призначене покарання, а саме: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відносно особи похилого віку та рецидив злочину.

Разом з тим, судом також визнано наявність у засудженого матері похилого віку обставиною, що пом`якшує покарання.

З урахуванням викладеного, суд призначив ОСОБА_4 покарання у межах санкції, установленої п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Підстав для призначення засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі суд не знайшов.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи вирок, у тому числі, за апеляційною скаргою прокурора з підстав аналогічних наведеним у касаційній скарзі погодився з висновками суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного ОСОБА_4 покарання.

Ухвала суду апеляційної інстанції є законною, вмотивованою та обґрунтованою і відповідає вимогам ст. 419 КПК України, із наведенням висновків суду щодо обґрунтованості призначеного засудженому покарання.
Враховуючи вищевикладене, підстав вважати призначене засудженому покарання за своїм видом чи розміром явно несправедливим внаслідок суворості колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, суд касаційної інстанції, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, не вбачає підстав для її задоволення, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_6