АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/5937/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1918/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Кримінальні справи
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- засудженої ОСОБА_7
- адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 липня 2015року, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.08.2013 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.307 КК України до 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04.06.2015 року вищевказаний вирок змінено, та призначено Яблонській покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.07. 2015 року засудженій ОСОБА_9 відмовлено у задоволенні її клопотання про застосування до неї вимог Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки вона має дві судимості за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, та після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання знову вчинила особливо тяжкий злочин.
Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції засуджена подала апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до неї положення ст. 6 Закону України «Про амністії у 2014 році».
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при винесенні ухвали керувався ст.12 КК України, п. «в» ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», однак під час судового розгляду вона просила застосувати до неї ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Крім того, засуджена зазначає, що після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання їй був встановлений адміністративний нагляд на 2 роки, під час якого вона не вчиняла будь-яких адміністративних правопорушень до моменту її затримання 11.04.2014 року.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, думку Яблонської, яка наполягала на задоволенні її апеляції, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвала про відмову ОСОБА_9 в задоволенні її клопотання про застосування до неї положень Закону України «Про амністію у 2014 році» суд першої інстанції вказав, що вона має дві судимості за вчинення умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, і, відповідно до вимог п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» до неї не може бути застосовано Закону України «Про амністію у 2014 році», тобто, вона не є суб`єктом амністії.

Крім того, судом зазначено, що п. «б» ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено, що амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялись з місць позбавлення волі умовно-достроково, і знову вчинили умисний злочин.

Колегія суддів вважає, що таке посилання суду першої інстанції на цю норму Закону України «Про амністію у 2014 році» є законним та обґрунтованим.

Вивчаючи матеріали кримінального провадження колегією суддів встановлено, що Яблонська раніше була засуджена: 07.02.2000 року Крюковським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 229-6 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, та штрафу у сумі 170 грн.;

16.11.2000 року Крюковським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 229-6 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, та з застосуванням ст. 45 КК України до 2 років іспитового строку, та штрафу 200 грн.;

23.02.2004 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнена 17.10.2006 року за постановою Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області на не відбутий строк 9 місяців 29 днів;

29.08.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 307 КК України до 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04.06.2015 року вирок Московського районного суду м. Харкова змінено, та призначено їй покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна.

Судимості за вироками від 23.02.2004 року та від 29.08.2013 року не зняті та непогашені.
З вищевикладеного випливає, що Яблонська має дві судимості за вчинення умисного тяжкого та особливо тяжкого злочинів.
Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

Пунктом «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Крім того, відповідно до п. «б» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково, і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Згідно матеріалі провадження Яблонська 17.10.2006 року за постановою Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області була звільнена умовно-достроково на не відбутий строк - 9 місяців 29 днів, тому вона не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році», а її посилання на відсутність у неї адміністративних правопорушень під час встановлення адміністративного нагляду є безпідставними, оскільки чинним законодавством така підстава для звільнення від відбування покарання на підставі амністії не передбачена.
Таким чином, колегія суддів ухвалу суду першої інстанції від 14.07.2015 року відносно ОСОБА_7 вважає законною та обґрунтованою, та яка скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.07.2015 року про відмову їй в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_____________________ _____________________ __________________