Справа № 746/456/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/224/2016
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Срібнянським районним судом Чернігівської області:

1) 04 травня 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1рік;

2) 13 вересня 2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;

-3)21 травня 2012 року за ст.ст. 185 ч. 2, 122 ч. 1, 263 ч. 1, 70, 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

4) 08 червня 2012 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

5) 18 грудня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Срібнянським районним судом Чернігівської області:

1) 19 грудня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

2) 04 вересня 2003 року за ст. ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70, 71КК України на 4 роки 2 місяці. позбавлення волі. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 серпня 2005 року не відбута частина покарання була замінена на виправні роботи, які відбув 02 липня 2007 року.

3) 15 серпня 2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1рік 6 місяців.

4) 10 квітня 2008 року за ч. 3 ст. 296, ст. 71 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2010 року на підставі ст. 81 КК України був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк на 1 рік 1 місяць 17 днів. Судимість непогашена у зв`язку із засудженням 21 грудня 2012 року за ч. 3 ст. 296 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки. 29 січня 2015 року був знятий з обліку на підставі ухвали Києво - Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2015 року у зв`язку із закінченням іспитового строку,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2014 року, і за сукупністю вироків остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

ОСОБА_8 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 153 грн. 45 коп. за проведення судового-товарознавчої експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 153 грн. 45 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, в період з 18 години 00 хвилин 13 серпня 2015 року по 06 годину 00 хвилин 14 серпня 2015 року, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвірї будинку за місцем проживання ОСОБА_10 , в АДРЕСА_2 , діючи повторно, за попередньою змовою між собою, через незамкнені вхідні двері, проникли у приміщення літньої кухні, звідки вчинили крадіжку бувшої у користуванні бензопилки марки «Дружба 4М», виготовленої в 1986 році, вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 149 від 23 грудня 2015 року 597 гривень 77 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить викликати обвинуваченого ОСОБА_8 , надати можливість прослухати записи судових засідань в першій інстанції з 18 вересня по 29 грудня 2015 року, зазначаючи, що змови з ОСОБА_8 на вчинення крадіжки у нього не було. Показання про його причетність до крадіжки ОСОБА_8 надав під час слідчого експерименту, який проводився, коли той перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після крадіжки ОСОБА_8 вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, проте під варту не був взятий, до нього застосували домашній арешт, як вважає обвинувачений за домовленістю з прокурором, який був одним і тим самим в кримінальному провадженні про крадіжку і про заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Судом не були враховані показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не підтвердили наявності змови чи договору про викрадення бензопилки між ним та ОСОБА_8 . Названі свідками лише засвідчили факт його приходу з ОСОБА_8 до ОСОБА_11 .

Висновки експертиз відносно ціни викраденої бензопили мають суттєві відмінності, спочатку визначили вартістю 887 гривень, а потім - 597 гривень 77 копійок, які на думку обвинуваченого ОСОБА_6 , викликають сумніви в достовірності такої оцінки.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити виправдувальний вирок. Доводи захисту обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 не визнавав себе причетним до крадіжки, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду. 13 серпня 2015 року, перебуваючи в господарстві потерпілого ОСОБА_10 , він заснув і спав до 06 години ранку, тому ніякого відношення до викрадення бензопилки не має. Допомагаючи ОСОБА_8 віднести бензопилу до ОСОБА_11 той не знав, що річ є краденою, оскільки ОСОБА_8 запевнив про належність бензопилки його дядькові.

Надаючи вперше показання під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що крадіжку вчинив сам. Проте при повторному допиті, за невмотивованим, на думку захисника, клопотанням прокурора, свої показання змінив. Різницю в показаннях ОСОБА_8 пояснив давністю подій і тим, що деталі вже не пам`ятає.

Потерпілий ОСОБА_10 не був очевидцем обставин крадіжки, він залишив на подвір`ї обвинувачених, а коли повернувся виявив зникнення бензопилки.

Сторона захисту звертає увагу на те, що судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення вартість викраденої бензопилки визначалась згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1449 від 23.12.2014 року у розмірі 597 гривень 77 копійок за умови справності, однак сам факт справності не перевірявся, а ґрунтувався виключно лише на показаннях потерпілого ОСОБА_10 .

Крім того, акт огляду спеціалістів, залучених за клопотанням прокурора, свідчить, що бензопилка в не робочому стані та має ряд поломок.

Стороною обвинувачення не заперечувалась та обставина, що бензопилка перебувала в неробочому стані, при цьому не доведено за яких обставин та коли даний об`єкт приведений в несправний стан.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить суд виправдати обвинуваченого ОСОБА_6 за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, мотивуючи тим, що він обмовив останнього і той не причетний до крадіжки бензопилки. Зазначив, що перебуваючи в ніч з 13 серпня 2015 року на 14 серпня 2015 року у будинку потерпілого ОСОБА_13 , скориставшись відсутністю хазяїна і ОСОБА_6 , який зайшов у будинок відпочити, вчинив крадіжку бензопилки «Дружба «М», яку відніс за 100 метрів від даного будинку в кущі, повернувся до будинку, де був ОСОБА_6 , і ліг спати. Наступного ранку обидва близько 06 години залишили будинок потерпілого. 14 серпня 2015 року близько 16 години, коли ОСОБА_6 прийшов до нього додому з пропозицією піти на роботу до односельців, він відмовився та, видавши бензопилу за річ свого дядька, запропонував віднести її ОСОБА_11 , на що ОСОБА_6 погодився.

Коли 18 серпня 2015 року приїхала поліція він був неадекватним, бо перебував в нетверезому стані, в якому і надавав показання, які підписав не читаючи.

На думку обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні є свідком, а не обвинуваченим і який має бути виправданим за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Також обвинувачений вважає, що районний суд не звернув увагу на те, що крадіжка ним була вчинена самостійно, він вину свою визнав повністю, потерпілому ОСОБА_10 речі повернули і той претензій немає.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які доводили не винуватість в причетності до крадіжки, обвинуваченого ОСОБА_8 , який вказував, що крадіжку бензопили у ОСОБА_13 вчинив самостійно, а ОСОБА_6 обмовив, вважав покарання через міру суворим, з урахуванням розміру викраденого, відшкодування завданих збитків, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту та вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_10 залишив гостей : обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у себе на подвір`ї, надав ним ключі від будинку та дозвіл там перебувати, а сам пішов до знайомих допомагати вантажити сіно, звідки повернувся тільки о 6 ранку. Дозволу заходити в інші приміщення він обвинуваченим не надавав. Наступного дня, після того як у нього заночували обвинувачені, він виявив відсутність електродвигуна, який зберігався у будинку та бензопилки „Дружба 4М, яка знаходилася в приміщенні літньої кухні. Після цього він зустрів ОСОБА_6 з ОСОБА_8 та попросив повернути, те що взяли, на що останні переконували його, що ніхто нічого не брав. Потерпілий звернувся до працівників міліції і тільки після цього ОСОБА_8 приніс електродвигун, а бензопилку їздили забирали у свідка ОСОБА_11 .

Під час судового розгляду прокурор змінив обвинувачення шляхом виключення з переліку викраденого майна електричного двигуна від пральної машинки „Рига моделі ДБСМ -1Е;У4, 1976 року випуску, у зв`язку з тим, що його вартість складає 87 грн. 15 коп., що менше від 102 грн. 54 коп., розміру шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність. Також прокурором була зменшена вартість бензопилки „Дружба 4М з 887 грн. 66 коп. до 597 грн. 77 коп.( том 2 а. п. 17-21). У зв`язку із зміною обвинувачення судом проводився повторний допит обвинувачених.

Версія ОСОБА_8 про те, що він викрав майно потерпілого ОСОБА_10 самостійно, без допомоги ОСОБА_6 ретельно перевірялася судом першої інстанції і спростована наведеними доказами.

По-перше : обвинувачений ОСОБА_14 , повертаючи двигун від пральної машинки потерпілому, пояснював: „ ми взяли і повертаємо.

По-друге: бензопилку свідку ОСОБА_11 на продаж приносили разом ОСОБА_8 з ОСОБА_6 , одержали 50 грн. та витратили разом на спиртні напої.

По - третє, бензопилка „Дружба 4М важить 12,8 кг., про що свідчать відомості з протоколу огляду речей від 16 грудня 2015 року ( том 1 а. п. 223-225) і одній особі, щоб перенести її, необхідні зусилля.

Посилання ОСОБА_6 , що він не знав, що продавав разом з ОСОБА_8 крадену бензопилку, оскільки останній повідомив, що бензопилка належала його дядьку, виглядає невірогідною.

Обвинувачений ОСОБА_15 прийшов до ОСОБА_16 додому з пропозицією попрацювати в односельчан, а дядькову бензопилки забирали в кущах.

Згідно показань ОСОБА_17 , наданих у судовому засіданні 06 листопада 2015 року, коли він заперечував свою співучасть у крадіжці бензопилки, він пояснював, що взяли бензопилку разом із ОСОБА_8 в кущах, за 100 метрів від господарства потерпілого ОСОБА_10 . Днем раніше він визнавав свою вину повністю та пояснював, що викрадали вдвох.

Якщо бензопилка належала дядькові ОСОБА_8 , то вона б зберігалася в господарстві, а в не кущах, куди зазвичай ховають викрадені речі, щоб потім ними розпорядитися і не бути викритими в крадіжці.

Для наявності такої ознаки як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, необхідно, щоб учасники діяли як співвиконавці, при цьому не виключається технічний розподіл ролей, за якого наприклад, одна особа виносить з господарства речі, а інша спостерігає, щоб не повернувся господар, після чого сховане в кущах викрадене майно разом продають та витрачають кошти.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_8 заявив, що він насправді не пам`ятає як викрадали бензопилку та електричний двигун від пральної машини, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, свідка ОСОБА_18 зустріли на дорозі, коли було темно на вулиці, запропонували бензопилку та прилаштували її на багажник велосипеда, гроші витратили з ОСОБА_15 .

Посилання в апеляційних скаргах на наявність двох товарознавчих експертиз бензопилки, які надали різні висновки з приводу вартості, не виправдовують обвинувачених у вчиненому злочині.

Висновок експерта від 25 серпня 2015 року № 807 про вартість пилки бензомоторної торгівельної марки „Дружба-4М в розмірі 887 грн. 66 коп. був наданий на підставі дослідження ринкових цін із застосуванням аналогових методів оцінки та відомостей про викрадене майно, взятих з матеріалів кримінального провадження ( том 1 а. п.94-96).

01 грудня 2015 року за ухвалою суду була проведена товарознавча експертиза вартості бензопилки, висновки якої свідчать про те, що бензопилка в неробочому стані і її вартість можливо визначити на підставі калькуляції спеціалізованих ремонтних підприємств ( висновок №39 від 01.12.2015 року ( том1 а. п. 170-174).

Незважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_10 наполягав, що викрадена в нього бензопилка була у робочому стані, сторона обвинувачення надала третій експертний висновок №149 від 23.12.2015 року та змінила обвинувачення, в якому вартість пилки бензомоторної торгівельної марки „Дружба-4М зазначила 597 грн. 77 коп. ( том. 2 а. п.13-16).

Колегія суддів не погоджується з доводами обвинуваченого ОСОБА_16 про наявність різних висновків експертиз, навпаки, їх наявність вказує на те, що вартість викраденого з`ясовувалася в повній мірі, навіть з порушенням прав потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_10 наполягав, що викрадена в нього бензопилка була в робочому стані. Захисник ОСОБА_7 посилаючись на те, що досудовим слідством не з`ясовано, ким була приведена в неробочий стан бензопилка, не звертає уваги на показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які купили бензопилку та зазначали, що спочатку ОСОБА_15 та ОСОБА_16 принесли бензопилку. Потім останній доніс цеп до бензопилки та ще одну деталь, відповідно і привели в несправність інструмент саме обвинувачені, а не потерпілий.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про наявність угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 , який обмовив його в причетності до крадіжки у зв`язку з пом`якшенням його становища в іншому кримінальному провадженні, нічим не підтверджені. Запобіжний захід у виді взяття під варту є найсуворішим запобіжним заходом, який обирається за певних умов. Сам ОСОБА_8 заявив, що ніяких домовленостей у нього з прокурором не було.

У даному кримінальному провадженні обом обвинуваченим судом змінювався запобіжний захід із взяття під - варту на більш м`який - у виді особистого зобов`язання, що не забезпечило належної процесуальної поведінки обвинувачених та породило колективну скаргу односельців за підписами більше ніж 50 осіб на їх неправомірну поведінку та не є підставою для сумнівів у правильності оцінки доказів, здійсненої судом.

Аудіозапис судових засідань місцевого суду перевіряється головуючим суддею під час підготовки справи до апеляційного розгляду і відтворення усього запису під час засідання в суді апеляційної інстанції є необов"язковим.

Отже, судом першої інстанції належно оцінені усі розглянуті докази і обґрунтовано прийняте рішення про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у крадіжці чужого майна, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням в приміщення. Дії обвинувачених правильно кваліфіковані як злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

При обранні виду і строку покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, обставини справи, визнання провини, повернення викраденого майна потерпілому, і з урахуванням негативних соціальних зв`язків та схильностей обвинуваченого, призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а для засуджених, які перебувають під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21