АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1369/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 642/4062/14-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 18.05.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Слов`янськ Донецької області, громадянин України, українець, з середньою освітою, працюючий в КП «Харківблагоустрій» на посаді двірника, раніше судимий:
1) 14.09.1987 р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч. 2, 43 КК України (редакція КК України 1960р.) на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 06.04.1990 р. умовно - достроково на не відбутий строк 11 місяців 8 днів;
2) 31.07.1992 р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч. 3 КК України(редакція КК України 1960р.) на строк 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 08.04.1994 році по відбуттю строку покарання;
3) 04.03.1995 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.ст. 86-1, 89 ч. 1, 140 ч. 2, 140 ч. З, 143 ч. 2, 80 ч. 2, 42 КК України (редакція КК України 1960 р.) на строк 11 років позбавлення волі, звільнився 17.11.2003 на підставі Закону України «Про амністію»;
4) 26.04.2007 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст.ст. 187 ч. 1, 185 ч. 3, 190 ч. 2, 70 КК України на строк 4 роки позбавлення волі, звільнився 24.12.2008 умовно - достроково на не відбутий строк 2 місяці 23 дні;
5) 06.10.2010 р. Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 70 КК України на строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 02.04.2013 р. по відбуттю строку покарання,
одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки позбавлення волі.
В силу ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробування з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків не виїжджати за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання або роботи;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, із середньою освітою, не працює, раніше судимий:
1) 10.04.1998 р. Московським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960р.) на строк 2 роки позбавлення волі, звільнився 24.07.1998 на підставі Закону України «Про амністію»;
2) 29.03.2000 Київським районним судом м. Харкова за ст.ст. 206ч.2, 140 ч.2, 42 КК України (в редакції 1960р.) на строк 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився умовно - достроково на не відбутий строк 1 місяць 4 дні позбавлення волі;
3) 27.06.2003 Московським районним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч. З, 186 ч. 2, 357 ч. З, 70, 72 КК України на строк 4 роки позбавлення волі, звільнився умовно достроково на не відбутий строк 2 місяці 15 днів позбавлення волі;
4) 28.04.2006 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч. З, 69 КК України на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 02.08.2008 по відбуттю строку покарання;
5) 30.11.2009 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. ст. 395, 296 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. З, 70 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, звільнився 27.06.2012 згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2012 на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково на не відбутий строк 2 місяці 12 днів позбавлення волі, одружений, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту після набранням вироком законної сили постановлено відмінити.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховано з моменту його фактичного затримання, а саме з 28 березня 2014 р., продовжено застосування запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання під вартою до набрання законної сили вироку.
Доля речових доказів вирішена.
Судові витрати стягнуто з обвинувачених.
Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_10 2650 грн., ОСОБА_11 280 грн., на користь потерпілої ОСОБА_12 2100 грн.00 коп., на користь потерпілого ОСОБА_13 550 грн., на користь потерпілої ОСОБА_14 700 грн., на користь потерпілого ОСОБА_15 845 грн., на користь потерпілої ОСОБА_16 410 грн., на користь потерпілої ОСОБА_17 1175 грн., на користь потерпілого ОСОБА_18 1050 грн.
Відповідно до вироку, в ніч на 24.10.2013 р. ОСОБА_8 , точний час в ході досудового розслідування встановити не передбачалось можливим, діючи повторно, знаходячись поблизу будинку № 4 по вул.. Кітаєнко у м. Харкові, маючи злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, шляхом пошкодження зовнішнього покриття торгового кіоску, а саме відгинання металевого листа кіоску, розташованого поблизу вищевказаного будинку, через отвір проник до кіоску, звідки усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів грошовими коштами в сумі 600 грн. та продуктами харчування, загальна вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить - 5592,69 грн., які належать ОСОБА_19 . Після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
27.11.2013 року приблизно о 23 год. 45 хв., ОСОБА_8 , знаходячись біля сигаретного кіоску «Каштан», розташованого по вул. Китаєнко № 8 м. Харкова, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у приміщення, та переслідуючи корисну зацікавленість, шляхом пошкодження ролету та скла вітрини зазначеного кіоску з правої сторони, скориставшись відсутністю сторонніх, проник до його приміщення. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні кіоску таємно викрав чуже майно, а саме: цигарки, жувальну гумку, касовий апарат MINI-T 400 ME 3.021.056 № ПБ, термінал (модем) Huawei EC 176, ноутбук DELL Latitude 610, сканер Zebex, ИБП (безперебійний блок живлення), мережевий фільтр, перехідник USB to COM, гільзи папіросні, кремень, комісія поповнення МТС, льодяники. Вище перелічені матеріальні цінності ОСОБА_8 поклав до знайдених в приміщенні картонних ящиків, а потім переніс за ринок, розташований за кіоском, звідки приблизно о 10 год. 28.11.2013 року на автомобілі служби «таксі» перевіз на Центральний ринок м. Харкова, де продав невідомим особам. Отримані гроші від реалізації викраденого майна витратив на свої потреби.
Таким чином, ОСОБА_8 своїми діями завдав потерпілому ПФ «Каштан» ОСОБА_20 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на загальну суму 37 338, 95 гривень.
Наприкінці лютого - початку березня 2014 року, точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вступили в злочинну змову, та діючи в групі розробили план, згідно якого вони повинні були прибути до прибудинкового льоху, де ОСОБА_8 повинен був зламати замок на льоху, проникнути до нього та викрасти звідки продукти харчування, а ОСОБА_7 в цей час повинен був знаходитись поблизу, спостерігати за навколишнім оточенням, та у випадку появи сторонніх осіб, повідомити ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, в той же день, приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_7 , діючи із корисних спонукань, повторно, за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_8 , прибули до прибудинкового льоху, що розташований поблизу б. АДРЕСА_3 , де згідно розподілених ролей ОСОБА_7 залишився поблизу льоху та став спостерігати за навколишнім оточенням, щоб у випадку появи сторонніх осіб, повідомити ОСОБА_8 , який в цей час за допомогою металевого предмету, що приніс із собою, зірвав навісний замок з льоху, та проник до нього, звідки таємно викрав продукти харчування, що належать ОСОБА_15 , а саме: картоплю, вагою 100кг, вартість 1кг - 7 гривень, на загальну суму згідно висновку товарознавчої експертизи - 700,00 гривень.
Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зникли, та розпорядились ним згодом на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того, 02.03.2014 приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вступили в злочинну змову, та діючи в групі розробили план, та в той же день приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 , діючи із корисних спонукань, повторно, за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_8 , прибули до прибудинкового льоху, що розташований поблизу б. АДРЕСА_3 , де при аналогічних обставинах таємно викрали з вказаного льоху продукти харчування, що належать ОСОБА_17 , чим спричинили потерпілій матеріальний збиток згідно висновку товарознавчої експертизи на загальну суму 1175,00 гривень.
Також, на початку березня 2014, точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, приблизно о 22.00 годині ОСОБА_21 за попередньою змовою з ОСОБА_8 прибули до прибудинкового льоху, що розташований поблизу б. АДРЕСА_4 , де діючи із корисних спонукань, згідно розподілених ролей, за аналогічних обставин таємно викрали з вказаного льоху продукти харчування, що належать ОСОБА_11 на загальну суму згідно висновку товарознавчої експертизи - 560,00 гривень. Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зникли та розпорядились ним згодом на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того, 04.03.2014 приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, прибули до прибудинкового льоху, що розташований поблизу б. АДРЕСА_3 , де згідно розподілених ролей за аналогічних обставин таємно викрали з вказаного льоху продукти харчування, що належать ОСОБА_12 , на загальну суму згідно висновку товарознавчої експертизи - 2100,00 гривень.
Також, 04.03.2014 приблизно о 22.20 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, прибули до прибудинкового льоху, що розташований поблизу б. АДРЕСА_3 , де згідно розподілених ролей за аналогічних обставин таємно викрали з вказаного льоху продукти харчування, що належать ОСОБА_18 , на загальну суму згідно висновку товарознавчої експертизи 1050 гривень.
Також, 06.03.2014 приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, прибули до прибудинкового льоху, що розташований поблизу б. АДРЕСА_4 , де згідно розподілених ролей за аналогічних обставин таємно викрали з вказаного льоху продукти харчування, що належать ОСОБА_14 , на загальну суму згідно висновку товарознавчої експертизи 700 гривень.
Також, 06.03.2014 приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, прибули до прибудинкового льоху, що розташований поблизу б. АДРЕСА_4 , де згідно розподілених ролей за аналогічних обставин таємно викрали з вказаного льоху продукти харчування, що належать ОСОБА_16 , на загальну суму згідно висновку товарознавчої експертизи 420 гривень.
Також, 09.03.2014 приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, прибули до прибудинкового льоху, що розташований поблизу б. АДРЕСА_4 , де згідно розподілених ролей за аналогічних обставин таємно викрали з вказаного льоху продукти харчування, що належать ОСОБА_10 , на загальну суму згідно висновку товарознавчої експертизи 3150 гривень.
Також, у середині березня 2014, точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, прибули до прибудинкового льоху, що розташований поблизу б. АДРЕСА_4 , де згідно розподілених ролей за аналогічних обставин таємно викрали з вказаного льоху продукти харчування, що належать ОСОБА_22 , на загальну суму згідно висновку товарознавчої експертизи 1050 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та осіб обвинувачених внаслідок м`якості, неправильним застосуванням кримінального закону, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_23 та ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі кожному, стягнути на користь ОСОБА_10 з ОСОБА_7 1075 грн., з ОСОБА_8 1575 грн.; на користь ОСОБА_11 з ОСОБА_8 280 грн.; на користь ОСОБА_12 з ОСОБА_8 1050 грн.; на користь ОСОБА_22 з ОСОБА_8 525 грн.; на користь ОСОБА_14 з ОСОБА_7 350 грн., з ОСОБА_8 350 грн.; на користь ОСОБА_15 з ОСОБА_8 95 грн.; на користь ОСОБА_16 з ОСОБА_8 210 грн.; на користь ОСОБА_17 з ОСОБА_7 587 грн. 50 коп., з ОСОБА_8 587 грн. 50 коп.; на користь ОСОБА_18 з ОСОБА_7 175 грн., з ОСОБА_8 525 грн. з урахуванням добровільно відшкодованих обвинуваченим ОСОБА_7 сум.
Зазначив, що обвинувачені скоїли злочини, що відносяться до категорії тяжких, положення ст.. 75 КК України до ОСОБА_7 застосовано необґрунтовано, адже він раніше був неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення тяжких злочинів. Призначене районним судом покарання є недостатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів. Звертає увагу на особи обвинувачених, які раніше мали по п`ять судимостей, ОСОБА_8 вчинив 11 епізодів, Доброміров 9 епізодів злочинної діяльності, ОСОБА_8 завдану шкоду потерпілим не відшкодував. Крім того, суд на порушення ст.. 129 КПК України не вирішив цивільні позови потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 .
Обвинувачений ОСОБА_8 просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році» та частково звільнити від призначеного покарання. Вказав, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, він тривалий час перебуває під вартою, має незадовільний стан здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію, обвинувачених та захисника, які заперечували проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія судів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з наступного.
Суд правильно встановив фактичні обставини по справі та обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та кваліфікував їх дії за ч. 3 ст. 185 КК України.
Обгрунтованість кваліфікації дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в апеляції не оспорюється.
Доводи апеляції прокурора про м`якість призначеного покарання ОСОБА_8 , а також про неправильне застосування ст. 75 КК України відносно ОСОБА_7 обґрунтовані, у зв`язку з чим вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню, оскільки при призначенні покарання районним судом не враховані в повній мірі вимоги ст.. 65 КК України.
При обґрунтуванні необхідності призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України суд першої інстанції послався на ряд обставин, що пом`якшують покарання, а саме: що він частково відшкодував потерпілим заподіяну шкоду, ступінь тяжкості злочинів, дані про особу, який щиро покаявся, прияв розкриттю злочину, працював, характеризувався задовільно, одружений, має на утриманні дитину.
В той же час, при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України суд 1-ї інстанції односторонньо підійшов до питання про призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
При цьому, суд недостатньо врахував ступінь суспільної небезпечності скоєння ним 9 злочинів, а також лише часткове відшкодування матеріальних збитків потерпілим, а також, що ОСОБА_33 був неодноразово судимий за корисні злочини та новий злочин скоїв через рік після відбуття покарання за попередній злочин.
У той же час ОСОБА_7 працював, має на утриманні дитину, розкаявся у скоєному, частково відшкодував збитки.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.. 75 КК України неможна вважати необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і тому вважає необхідним призначити йому покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді реального відбуття позбавлення волі.
При обґрунтуванні призначення покарання ОСОБА_8 у виді 3 років позбавлення волі, суд 1-ї інстанції у вироку послався на дані про особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, має на утриманні дитину, щиро покаявся та сприяв розкриттю злочинів.
В той же час, визнаючи ОСОБА_34 винним за ч. 3 ст. 185 КК України, суд односторонньо підійшов до питання призначення йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
При цьому, недостатньо врахований ступінь суспільної небезпеки скоєних ОСОБА_35 11 епізодів злочинів, який завдану матеріальну шкоду потерпілим не відшкодував.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_8 , не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та його особі внаслідок м`якості, тому призначає йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді реального відбуття позбавлення волі та в більших межах.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше судимий в тому числі: 28.04.2006 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 3 КК України; 30.11.2009 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. ст. 395, 296 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України.
Згідно зі ст.. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".
Відповідно до п. «в» ст.. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» 1996 року, амністія не може бути застосована до осіб, які мають 2 і більше судимостей за вчинення умисних тяжких або особливо тяжких злочинів.
Враховуючи, що ОСОБА_8 має більше двох судимостей за тяжкі злочини, до нього не може бути застосований акт амністії.
Що стосується апеляційних вимог про неправильне вирішення цивільних позовів та рішення суду першої інстанції в цій частині, слід зазначити наступне.
Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 Цивільного кодексу України).
При цьому солідарний боржник, який відшкодував спільно завдану шкоду, має право вимагати з кожного з інших завдавачів шкоди частку виплаченого потерпілому відшкодування. Оскільки боржник, який виконав солідарне зобов`язання, має право зворотної вимоги, тобто стає кредитором за регресним зобов`язанням до інших боржників, розподіл відповідальності солідарних боржників один перед одним (визначення часток) за регресним зобов`язанням здійснюється на загальних підставах за правилами статті 1191 Цивільного кодексу України), тобто у розмірі, що відповідає ступеню вини кожного з боржників.
Таким чином, доводи прокурора про дольове стягнення цивільних позовів з обвинувачених є необґрунтованими, завдана шкода підлягає солідарному стягненню з обвинувачених, у зв`язку з тим, що була завдана їх сумісними діями.
З урахуванням часткового відшкодування збитків, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільних позовів, задовольнивши при цьому апеляцію прокурора частково.
При цьому, апеляційний суд враховує, що потерпілими були заявлені цивільні позови, а саме: Ісаєвою на 3150 грн., з яких відшкодовано 500 грн.; ОСОБА_26 560 грн., з яких відшкодовано 280 грн.; ОСОБА_27 з урахуванням відшкодованої частини на 1400 грн., що визнали обвинувачені в судовому засіданні; ОСОБА_36 на 1050 грн., з яких відшкодовано 525 грн.; Будянською на 700 грн.; ОСОБА_24 на 845 грн., з яких відшкодовано 750 грн.; Музикою на 420 грн., з яких відшкодовано 210 грн.; Зашбедським на 1175 грн.; ОСОБА_28 на 1050 грн., з яких відшкодовано 350 грн.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,418, 420 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 18.05.2015 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (місяців) позбавлення волі, ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання.
Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно з його подальшим доставленням до Харківської установи виконання покарань № 27.
Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 18.05.2015 року в частині вирішення цивільних позовів змінити.
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду в солідарному порядку на користь ОСОБА_10 2650 грн.; ОСОБА_11 280 грн.; ОСОБА_12 1400 грн.; ОСОБА_22 550 грн.; ОСОБА_14 700 грн.; ОСОБА_15 95 грн., ОСОБА_16 210 грн.; ОСОБА_17 1175 грн.; ОСОБА_18 700 грн.
В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.
В задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженими, що тримаються під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий

Судді: