Справа № 163/1986/15-к
Провадження № 1-кп/163/76/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м.Любомль
Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Любомльської РДА ОСОБА_7

психолога ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження №0000328 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця міста Шпола Черкаської області проживаючого в АДРЕСА_1 , з повною загальної середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, учня Любомльського професійного ліцею,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, в серпні 2014 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у лісовому масиві неподалік с. Бірки, Любомльського району, Волинської області, виявив одну рослину коноплі. В середині вересня 2014 року, він незаконно виробив, відокремивши листки із вказаної рослини коноплі, котрі положив у сумку та переніс до приміщення старої ЦРЛ м. Любомль, де заліз на горище, подрібнив та висушив вказані листки, виготовивши з них наркотичний засіб канабіс, який загорнув у паперовий згорток і залишив зберігати на вказаному горищі з метою збуту.

19.11.2014 року, близько 18 години, ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи вищевказаний паперовий згорток із наркотичним засобом канабісом, вирішив незаконно збути, для чого взяв пакунок та переніс до будинку культури м. Любомль, Волинської області, що знаходиться по вул. Незалежності, де незаконно збув цей наркотичний засіб ОСОБА_9 (анкетні дані легендовано) за 150 гривень, котрий придбаний у ОСОБА_6 паперовий згорток, видав працівникам міліції. Згідно висновку експерта №651/651 від 28.11.2014 року придбана у ОСОБА_6 речовина рослинного походження являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг яких

заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,71 г.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 307 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.

13 жовтня 2015 року під час судового розгляду між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Любомльської міжрайонної прокуратури, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Згідно із цією угодою ОСОБА_6 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в обсязі повідомленої йому підозри, погоджується із кваліфікацією його дій.

Сторони уклали угоду на умовах повного і беззастережного визнання обвинуваченим винуватості у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також останній зобов`язався беззастережно визнати винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання з урахування положення ч.1 ст. 69 КК України за ч.2 ст. 307 КК України у виді 5 років позбавлення волі, при цьому враховуючи пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також такі обставини, як вчинення злочину неповнолітнім, вперше, наявність позитивної характеристики із місця навчання, сторони дійшли згоди про звільнення ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75, 104 КК України із встановленням іспитового строку 2 (два) роки, а також покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, без конфіскації майна, оскільки на підставі ст.98 КК України до неповнолітнього не може буди застосоване додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст.473, 474 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе повністю винуватим, віднесений до категорії тяжких злочинів. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, виходить за межі санкції ч.2 ст.307 КК України, однак обґрунтована наявністю сукупності пом`якшуючих обставин, які разом із відомостями про особу обвинуваченого дають підстави для застосування ч.1 ст.69 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали кримінального провадження № 0000328 , які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинуваченого під час досудового розслідування.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст. 75, 104, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу не надходили.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

п р и с у д и в :

Угоду про визнання винуватості від 13.10.2015 року у кримінальному провадженні № 0000328, укладену з прокурором Любомльської міжрайонної прокуратури, про визнання винуватості та обвинуваченим ОСОБА_6 , затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна (додаткове покарання не призначене на підставі ст.98 КК України).

На підставі ст.ст.75,104,ст.76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: опечатаний експертом НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області поліетиленовий пакет № 1192895, в якому знаходиться марихуана, котрий знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів у Любомльського РВ УМВС України у Волинській області слід знищити;

носії інформації (ДВД-Р диск та два флеш носії) залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 368 (триста шістдесят вісім) гривень 94 копійки процесуальних витрат за залучення експертів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1