Справа № 442/6748/15-к
Провадження №1-в/442/273/2015
У Х В А Л А
Іменем України
"02" листопада 2015 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у порядку відеоконференцзв`язку клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, до засудження не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше судимого, засудженого 24.12.2012 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 348, 349, 70,71 КК України з урахуванням ухвали Апеляційного суду Львівської області від 27.03.2015 року до 8 років 6 місяців позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ :
09.10.2015 року до Дрогобицького міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст. 81 КК України, з тих підстав, що довів своє виправлення та відбув понад ? строку.

Вислухавши пояснення засудженого, який просив клопотання задоволити, пояснивши, що стягнення, які були накладені у СІЗО замовні працівниками УБОЗу. Також просив врахувати, що має трьох дітей, мати похилого віку, брат інвалід. Думку представника адміністрації установи та прокурора, які відносно задоволення клопотання заперечили, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень статті 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Встановлено, що на підставі вироку Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_5 засуджено за ст. 348, 349, 70,71 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.03.2015 року вирок змінено, засудженому визначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі, в решті вирок залишено без змін. Строк відбуття покарання засудженого рахувати 22.05.2009 року, а кінець 22.11.2017 року.

З матеріалів особової справи вбачається, що за час відбування міри покарання в місцях позбавлення волі засуджений характеризується посередньо : порушення режиму не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. На виробництві колонії не працевлаштований у зв`язку із зменшенням обсягів робіт. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, виконання їх тільки за призначенням.
До виконання, передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного виконання не має.
Участі в організації та проведені виховних заходів, передбачених ст. 65 КВК України, участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, передбачених ст. 123 КВК України, в роботі самодіяльних організації засуджених ст. 127 КВК України не приймає. До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок, передбачених ст. 126 КВК України не прагне. Однак, не зазначено з яких причин.
Згідно протоколу №11, від 10.06.2015 року комісією установи відмовлено у застосування ст. 101 КВК України, ст. 82 КК України, як такому, що не стає, не став на шлях виправлення.
Поряд з цим, згідно витягу з протоколу №19 від 15.10.2015 року комісією установи відмовлено засудженому в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів своє виправлення.
ОСОБА_5 на профілактичному обліку в установі не перебуває.
У відповідності до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
Враховуючи вищенаведене, те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, що має місце в даному випадку, те що в сукупності засуджений довів своє виправлення, відбув більше ? строку покарання, зокрема 22.11.2017 року термін відбуття його покарання завершується, вину у вчиненому злочині визнав, а на виробництві не працевлаштований у зв`язку з його скороченням, а тому суд приходить до висновку, що засуджений в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства, від так його слід умовно- достроково звільнити з місць позбавлення волі.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, п.3 ч.1 ст. 537, с. 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання задоволити.

Звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін на 2 роки 20 днів.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.
Суддя ОСОБА_1