Справа № 572/3068/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючий суддя - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
представника потерпілого - ОСОБА_5
обвинуваченої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, одруженої, має малолітнього сина, не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України ,-
В С Т А Н О В И В :
31 липня 2014 р. ОСОБА_7 була звільнена з роботи з посади помічника вихователя дошкільного навчального закладу комбінованого типу ясла садок № 8 «Веселка» Сарненської міської ради, що в м. Сарни по вул.. Белгородська, 1-а, на підставі поданої зави про розірвання трудового договору за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу № 183-к від 21.07.2014 р. по ДНЗ №8 «Веселка».
12 вересня 2014 р. близько 12 год., перебуваючи в приміщенні Сарненського районного центру зайнятості в м. Сарни по вул.. Демократична, 29, в порушення вимог Законів України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з метою незаконного отримання допомоги по безробіттю, починаючи з восьмого дня перебування на обліку у вказаному центрі зайнятості, під час реєстрації її як безробітної, використала власну трудову книжку серії НОМЕР_1 , яка зареєстрована в журналі реєстрації трудових книжок по ДНЗ № 8 «Веселка» під порядковим номером 01-13/45, достовірно знаючи про внесені в неї завідомо неправдиві відомості про причину її звільнення з ДНЗ № 8 «Веселка» за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, хоча в дійсності звільнена за власним бажанням.
Крім того, ОСОБА_7 , будучи звільнена з роботи з посади помічника вихователя дошкільного навчального закладу комбінованого типу ясла садок № 8 «Веселка» Сарненської міської ради, що в м. Сарни по вул.. Белгородська, 1-а, на підставі поданої зави про розірвання трудового договору за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу № 183-к від 21.07.2014 р. по ДНЗ №8 «Веселка», 12 вересня 2014 р. близько 12 год., перебуваючи в приміщенні Сарненського районного центру зайнятості в м. Сарни по вул.. Демократична, 29, в порушення вимог Законів України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, з метою незаконного отримання допомоги по безробіттю, починаючи з восьмого дня перебування на обліку у вказаному центрі зайнятості, використавши власну трудову книжку серії НОМЕР_1 , яка зареєстрована в журналі реєстрації трудових книжок по ДНЗ № 8 «Веселка» під порядковим номером 01-13/45, достовірно знаючи про внесені в неї завідомо неправдиві відомості про причину її звільнення з ДНЗ № 8 «Веселка» за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, незаконно отримала грошову допомогу по безробіттю за період з 12.09.2014 р. по 23.12.2014 р. в сумі 2872.90 грн., яку обернула на свою користь.
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфікуються за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа та за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману / шахрайство /.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні обох злочинів повністю доведена.
Обвинувачена вину у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю визнала, щиро розкаялась, дала показання, що в дійсності вона була звільнена з посади помічника вихователя ДНЗ № 8 за власним бажанням, про що було видано наказ по ДНЗ та внесено запис в трудову книжку; однак пізніше, коли в центрі зайнятості вона дізналась, що допомогу по безробіттю вона не зможе отримати в разі такого звільнення, вона попросила завідуючу ДНЗ ОСОБА_9 і та внесла виправлення в трудову книжку про звільнення за угодою сторін; в липні 2014 р. вона подала в центр зайнятості трудову книжку з виправленнями та отримала 2872.90 грн. допомоги по безробіттю.
Представник потерпілого Сарненського районного центру зайнятості, ОСОБА_10 підтвердив, що ОСОБА_11 перебувала на обліку в центрі зайнятості, як безробітна з 12.09.2014 р. по 3.06.2015 р. та отримала допомогу по безробіттю в розмірі 2872.90 грн. за період з 12.09. по 23.12.2014 р.; при реєстрації в центрі вона надала трудову книжку з відомостями про звільнення за п.1 ст. 36 КЗпП України, а коли була отримана електронна інформація з управління ПФУ та ДПА, було встановлено розбіжності щодо причин звільнення і встановлено, що ОСОБА_8 була звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України; їй було запропоновано добровільно повернути отримані нею кошти, однак вона цього добровільно не зробила; в даний час кошти повністю сплачені на рахунок центру зайнятості.
Свідок ОСОБА_12 підтвердила, що ОСОБА_7 у вересні 2014 р. звернулась в центр зайнятості, щоб знайти роботу, подала відповідні документи, в т.ч. і трудову книжку, її поставили на облік та призначили допомогу по безробіттю, оскільки вона була звільнена за угодою сторін.
Свідок ОСОБА_13 дала показання, що вона в травні 2015 р. склала акт про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення центру зайнятості на підставі протоколу засідання комісії, де вирішено перевірити звільнення з роботи ОСОБА_11 , оскільки за даними ПФУ вона звільнена за ст. 38; при перевірці було встановлено, що в дійсності ОСОБА_8 звільнили за власним бажанням.
Допитана свідком ОСОБА_9 підтвердила, що ОСОБА_11 була звільнена з роботи 31.07.2014 р. за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, про що був виданий наказ та зроблений запис в трудовій книжці; в серпні 2014 р. ОСОБА_8 звернулась до неї про зміну підстав звільнення, оскільки при звільнення за власним бажанням допомогу по безробіттю не надають і вона на її прохання змінила власний текст в трудовій книжці зі ст. 38 на п.1 ст. 36 КЗпП України; зміни в наказ не вносились, оскільки вона подала його в міську раду; щодо неї був ухвалений обвинувальний вирок за внесення нею до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.
Згідно персональної картки ОСОБА_7 , вона звернулась в Сарненський РЦЗ для пошуку роботи / а.с. 21/.
Згідно довідок РЦЗ ОСОБА_7 за період з 12.09. по 24.10 2014 р. та з 30.10. по 23.12 2014 р. отримала допомогу по безробіттю в розмірі 2872,90 грн. /а.с.23,24/.
20.05.2015 р. для проведення перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, ОСОБА_13 був складений акт № 51 на підставі протоколу № 16 від 29.04.2015 р. засідання комісії щодо ОСОБА_7 /а.с. 22,94/.
Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_7 у відомостях про роботу є запис про її звільнення 31.07.2014 р. з посади помічника вихователя ДНЗ № 8 за п.1 ст. 36 КЗпП України з певними виправленнями в номері статті /а.с. 25, 33,34/.
Згідно наказу № №1 від 14.06.2010 р. ОСОБА_7 прийнята на роботу помічника вихователя ДНЗ№ 8 «Веселка», а наказом 183-к від 21.07.2014 р. вона була звільнена з посади помічника вихователя з 31.07.2014 р. згідно ст. 38 КЗпП України /а.с.26, 47, 49,50,53/.
Згідно заяв ОСОБА_7 про надання статусу безробітного, були видані накази про виплату допомоги по безробіттю /а.с. 29/.
Заява ОСОБА_7 про звільнення з роботи за власним бажанням була оглянута, складений щодо цього протокол та залучена речовим доказом у справі /а.с.64-66/.
Вироком Сарненського районного суду від 29.09.2015 р. завідуюча ДНЗ № 8 «Веселка» ОСОБА_9 засуджена за ч.1 ст. 366 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком в 1 рік.

В кримінальному провадженні прокурором заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на користь Сарненського РЦЗ 2872.90 грн. шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В судовому розгляді суду надані квитанції про повну сплату обвинуваченою вказаної шкоди і прокурор просив у зв`язку з цим цивільний позов залишити без розгляду.

Захисником ОСОБА_14 подано клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки ОСОБА_7 щиро розкаюється, сприяла розкриттю злочину, шкоду повністю відшкодувала, має неповнолітню дитину, позитивно характеризується, вчинила злочини невеликої тяжкості. Клопотання підтримала обвинувачена.

Прокурор вважала, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки, хоча в судовому розгляді обвинувачена визнала вину, в досудовому розслідуванні вину не визнавала і не вважала, що вчинила злочин, так як не була обізнана із законом.

Суд також вважає, що не має підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, так як вона в досудовому розслідуванні вину не визнавала, в судовому розгляді вину визнала, шкоду відшкодувала, маючи намір звільнення від кримінальної відповідальності. Крім того, вона вчинила один із злочинів проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси, а спричинена шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт. Перераховані в клопотанні підстави є такими, що пом`якшують покарання.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_7 вчинила злочини невеликої тяжкості.

Вона щиро розкаялась, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має малолітню дитину, позитивно характеризується, відшкодувала шкоду, що помякшує покарання; обставин, що обтяжують покарання немає.

Тому суд вважає необхідним призначити покарання у виді громадських робіт, що передбачено ч.1 ст. 190 КК та на підставі ст. 69 КК, враховуючи пом`якшуючі обставини, що знижують ступінь вчиненого, особу винної, призначити більш м`яке покарання у виді громадських робіт за ч.4 ст. 358 КК, оскільки покарання у виді обмеження волі, яке запропонував прокурор не може бути призначено відповідно до ч.3 ст. 61 КК України, так як обвинувачена має дитину 2007 р.н., тобто віком до чотирнадцяти років; покарання у виді громадських робіт буде сприяти виправленню і попередженню нових злочинів.

Цивільний позов прокурора за його клопотання залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 127,128 КПК України, п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою за ч.1 ст.190, ч. 4 ст. 358 КК України.

За ч.1 ст. 190 КК України призначити покарання - 120 / сто двадцять / годин громадських робіт.

За ч.4 ст. 358 КК України на підставі ст. 69 КК України призначити покарання 100 /сто / годин громадських робіт.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 120 / сто двадцять / годин громадських робіт.

Цивільний позов прокурора до ОСОБА_7 про стягнення на користь Сарненського РЦЗ 2872 грн. 90 коп. шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Речовий доказ трудову книжку ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 /а.с. 34 / повернути ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя