Справа № 589/1914/15-к
Провадження № 1-кп/589/156/15
УХВАЛА
Іменем України
22 вересня 2015 р. м. Шостка
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання старшого слідчого СВ Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовна, Шосткинського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, не працюючого, інваліда 3-ої групи, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
12.02.2014 близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись в салоні краси «Василіса» по вул. К.Маркса, 28 в м. Шостка, почав висловлюватися на адресу співробітників салону нецензурною лайкою. В цей час ОСОБА_4 , яка знаходилась у вказаному салоні, зробила ОСОБА_7 зауваження з приводу його поведінки на що останній обома руками штовхнув її в область грудної клітини. Після чого, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_4 за руку та обернувши навколо її вісі, штовхнув на підлогу. Від вказаного поштовху потерпіла ОСОБА_4 впала на підлогу та намагалася підвестися на ноги, однак, ОСОБА_7 , знову штовхнув її, внаслідок чого ОСОБА_4 впала на коліна та руку, а ОСОБА_7 з місця вчинення суспільно-небезпечних дій зник.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що дійсно 12.02.2014 в салоні краси «Василіса» по вул. К.Маркса, 28 ОСОБА_7 вчинив щодо неї насильницькі дії, які завдали їй фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. Також факт вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю вищевказаних свідків та потерпілої ОСОБА_4 .

Однак, як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 115 від 26.03.2015 як в період часу до якого відноситься вчинення інкримінованого ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, так і на час проведення експертизи, останній страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдальна форма, безперервного типу перебігу, процес, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З урахуванням даних висновків експерт вважає, що за своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

З консультаційного висновку спеціаліста від 05.03.2015 вбачається, що ОСОБА_7 з 2001 року перебуває на обліку лікаря-психіатра з діагнозом "Шизофренія".

З характеристики з місця проживання вбачається, що до Вовнянської сільської ради Шосткинського району неодноразово надходили скарги на поведінку ОСОБА_7 , який часто конфліктує з сусідами, порушує громадський порядок.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Вислухавши думки прокурора, та захисника, які вважають, що ОСОБА_7 потребує надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, з урахуванням положень ст. 19 КК України, та висновку судово-психіатричної експертизи, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 , дійсно мало місце та воно було вчинено особою, щодо якої розглядається дане клопотання. Оскільки зазначене діяння було вчинено ОСОБА_7 в стані неосудності, суд приходить до висновку, що дана особа потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Твердження потерпілої про те, що ОСОБА_7 є психічно здоровим та діє за замовленням інших осіб для її залякування, є суто припущенням, оскільки об`єктивно будь-якими доказами не підтверджується. Сумнівів у правдивості висновку судового експерта (попередженого про кримінальну відповідальність за ст. 384 та 385 КК України) у суду не виникає.

Потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , яку цивільний позивач вважає опікуном ОСОБА_7 . Суд приходить до висновку, що в задоволенні цивільного позову необхідно відмовити враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1186 ЦК України шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі.

В процесі судового розгляду потерпілою не було доведено, що її матеріальне становище гірше за матеріальне становище психічно хворого інваліда 3-ї групи ОСОБА_7 . Посилання ж у цивільному позові на норму ст. 1184 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки дана норма стосується відшкодування опікуном шкоди завданої недієздатною особою. Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_7 рішенням суду визнаний недієздатним в процесі судового розгляду не здобуто. Крім того, згідно відповідей з Шосткинської районної державної адміністрації та виконавчого комітету Шосткинської міської ради опікун ОСОБА_7 не призначався. Відтак, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілої відшкодування моральної шкоди в силу прямої вказівки Закону, а також відсутні підстави для стягнення такого відшкодування з цивільного відповідача ОСОБА_10 , яка не є опікуном ОСОБА_7 , та не повинна нести цивільно-правову відповідальність за його дії. Протилежного в процесі судового розгляду не встановлено.

Керуючись ст. 504 КПК України, ст.ст. 19, 93, 94 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1