Справа №1-177/10 31.08.2010 02.09.2015
справа № 11 521/2010р.
категорія ч. 3 ст. 187 КК України
головуючий суду 1 інстанції суддя ОСОБА_1
доповідач суду апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМНЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

засуджених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Вознесенського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2010 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району, с. Красна Горка, громадянина України, раніше судимого 13.06.2003 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільненого 25.11.2005 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 7 днів

засуджено:

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці, з конфіскацією майна.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Луганської області, м. Краснодон, громадянина України, не судимого в силу ст. 89 КК України

засуджено:

- за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

За вироком суду 20.12.2009 року близько 3 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна, зірвавши навісний замок з вхідних дверей літньої кухні, розташованої по АДРЕСА_1 , проник у вказане приміщення, звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_10 на загальну суму 228 грн.

28.02.2010 року близько 17 години ОСОБА_8 із ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, попередньо домовились про заволодіння майном ОСОБА_7 . З цією метою прибули до домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до будинку, в якому знаходилась ОСОБА_7 . Із застосуванням насильства, яке виразилось у нанесенні ударів руками і ногами по різним частинам тіла потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого остання втрачала свідомість, вимагали гроші. Також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , демонструючи ніж, погрожували потерпілій застосуванням насильства, небезпечного для її життя і здоров`я. При цьому, продовжували вимагати гроші і відкрито заволоділи чотирма золотими обручками та мобільним телефоном «Sony Eriсsson К-700-і» із зарядним пристроєм до нього, сім карткою мобільного оператора «МТС», чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2369 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_8 просить перевірити законність та обґрунтованість вироку в частині його засудження за ч.3 ст. 187 КК України. Посилається на те, що суд безпідставно поклав в основу обвинувачення показання потерпілої ОСОБА_7 , які вона давала на досудовому слідстві, та не врахував її показання на судовому слідстві. Вважає, що крім цих показань, які містять протиріччя, в матеріалах справи не має доказів його вини в розбійному нападі. Крім того, просить пом`якшити покарання з врахуванням стану здоров`я.

В апеляції засуджений ОСОБА_9 також просить перевірити законність та обґрунтованість вироку в частині його засудження за ч.3 ст. 187 КК України. Посилається на відсутність доказів на підтвердження його причетності до вчинення цього злочину. Вказує на протиріччя, які містяться в показаннях потерпілої ОСОБА_7 , на невідповідність її показань в частині застосування до неї насильства даним висновку судово медичної експертизи. Заявляє про спричинення йому тілесного ушкодження в області шиї внаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_7 . Також зазначає, що судимість у нього погашена, протягом останніх 10 років до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, страждає туберкульозом легенів та є ВІЧ інфікованим.

Заслухавши доповідача, пояснення засуджених на підтримку апеляцій, думку прокурора, потерпілої про залишення вироку суду без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи та провівши апеляційне часткове судове слідство, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_8 у таємному викраденні майна ОСОБА_10 , вчиненому повторно, поєднаному із проникненням в житло, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами і його дії за даним епізодом вірно кваліфіковані судом за ч.3 ст. 185 КК України.
Вирок в цій частині апелянтами не оспорюється.
Провівши апеляційне судове слідство в частині засудження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.3 ст. 187 КК України, законність і обґрунтованість якого ними оспорюється, колегія суддів встановила наступне.
З оголошених пояснень засудженого ОСОБА_8 на досудовому слідстві вбачається, що 28.02.2010 року він погодився на пропозицію ОСОБА_9 піти додому до ОСОБА_7 , щоб забрати у неї каблучки. З цією метою ввійшли в дім ОСОБА_7 і ОСОБА_9 почав наносити їй удари по різним частинам тіла. В ході побиття ОСОБА_9 забрав у ОСОБА_7 каблучки. Після чого вимагав у неї гроші. ОСОБА_7 сказала, що гроші знаходяться в підвалі. Він оглянув підвал, але грошей не знайшов. За те, що вона їх обманула, вдарив її руками по тулубу. ОСОБА_9 приставив ножа до шиї ОСОБА_7 і продовжував вимагати гроші. ОСОБА_7 запропонувала піти разом до підвалу і обіцяла показати місцезнаходження грошей. При виході із дому ОСОБА_9 забрав її мобільний телефон, а він - зарядний пристрій до телефону. На вулиці ОСОБА_7 стала кликати на допомогу і вони втекли. В цей же день були затримані працівниками міліції. В ході особистого обшуку у нього вилучили зарядний пристрій (а.с.37-38, 91-92,187-188)
Допитаний в судовому засіданні засуджений ОСОБА_8 заперечував вчинення ним та ОСОБА_9 розбійного нападу на ОСОБА_7 . Стверджував, що вона сама запросила їх в гості після сумісного вживання спиртних напоїв в домі ОСОБА_11 . Вхідні двері в дім ОСОБА_7 були відчинені. Вона обіцяла дати їм гроші на горілку та цигарки і тому він запитав її про гроші. ОСОБА_7 сказала, що гроші знаходяться у підвалі. Але він там грошей не знайшов. Повернувшись до хати, він двічі вдарив ОСОБА_7 у грудну клітину та по обличчю. Потерпіла зняла з руки 4 каблучки і віддала йому, щоб він здав їх у ломбард та купив горілки, цигарок. Після того між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , який підійшов пізніше, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_9 відштовхував від себе ОСОБА_7 , яка до нього чіплялася. Коли виходили із хати він з дозволу ОСОБА_7 взяв її мобільний телефон із зарядним пристроєм, щоб подзвонити. По дорозі на станцію він у зв`язку із виїздом в Одеську область передав ОСОБА_9 4 каблучки та телефон, щоб той повернув ОСОБА_7 .
Засуджений ОСОБА_9 на досудовому слідстві підтверджував факт знаходження його та ОСОБА_8 28.02.2010 року в хаті ОСОБА_7 , де остання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, віддала йому 4 каблучки за те, що раніше вдарила його виделкою в шию. Він двічі вдарив ОСОБА_7 по обличчю, щоб вона до нього не чіплялася. Після чого взяв її мобільний телефон, щоб зателефонувати. В цей же день був затриманий працівниками міліції і у нього були вилучені 4 каблучки та мобільний телефон, що належали ОСОБА_7 (а.с. 41-42).
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 показав, що в його присутності ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 каблучки і сказала, що їх можна продати та купити горілку. Мобільний телефон та зарядний пристрій ОСОБА_8 взяв з дозволу ОСОБА_7 , щоб зателефонувати. Він прийшов до ОСОБА_7 пізніше, тому не чув розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про гроші. Потерпілу він не бив, ножа до її шиї не приставляв.
Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , які були досліджені судом 1-ї інстанції та в апеляційному суді, встановлено, що після вживання спиртних напоїв разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншими в домі у ОСОБА_11 вона пішла додому, зачинила двері та лягла спати. Прокинулась від удару, який наніс їй ОСОБА_9 . Рядом із ОСОБА_9 стояв ОСОБА_8 . Вони вимагали гроші. Вона сказала, що гроші знаходяться в підвалі. Башлик пішов туди, але грошей не знайшов. Повернувшись, вдарив її кілька разів рукою. ОСОБА_9 теж бив її руками, ногами по різним частинам тіла, приставляв ніж до шиї. При цьому вона втрачала свідомість. В ході побиття ОСОБА_9 та ОСОБА_8 забрали належне їй майно: 4 каблучки, мобільний телефон «Sony Eriсsson К-700-і» із зарядним пристроєм до нього, сім карткою, чим заподіяли матеріальну шкоду на загальну суму 2369 грн.
З огляду на непослідовні та протирічиві показання засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції вірно поклав в основу обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показання потерпілої ОСОБА_7 , оскільки ці показання підтверджуються іншими доказами по справі, у тому числі дослідженими судом 1 інстанції:
- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що 28.02.2010 року, близько 17 години він знаходився біля будинку ОСОБА_7 , коли почув її крики про допомогу. Бачив на веранді двох чоловіків. Один із них бив ОСОБА_7 . З метою припинити протиправні дії у відношенні ОСОБА_7 став кричати на чоловіків і вони втекли. В одному із них впізнав ОСОБА_9 ;
- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 28.02.2010 року, вдень він із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та іншими знаходились в домі ОСОБА_11 , де вживали спиртні напої. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_7 по обличчю, а вона вдарила його виделкою. Після він із ОСОБА_14 відвели ОСОБА_7 додому і та заперла за собою вхідні двері. Потім зі слів ОСОБА_7 йому стало відомо про напад на неї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якого вони забрали 4 каблучки та мобільний телефон;
- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_14 , яка теж підтвердила факт сумісного вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншими в домі ОСОБА_11 , а також сварки між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , в ході якої ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_7 по обличчю, а вона вдарила його виделкою. Після чого вона із ОСОБА_13 відвели ОСОБА_7 додому і та заперла за собою вхідні двері. Потім від ОСОБА_7 дізналася про напад на неї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якого вони забрали у ОСОБА_7 4 каблучки та мобільний телефон;
- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що 28.02.2010 року, близько 17 години він на крик про допомогу сусідки ОСОБА_7 прийшов до неї додому і побачив кров на її обличчі. ОСОБА_7 сказала, що її побили ОСОБА_8 із ОСОБА_9 та заволоділи насильницьким шляхом належними їй золотими каблучками і мобільним телефоном;
- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 28.02.2010 року ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інші знаходились в її домі і вживали спиртні напої. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_7 по обличчю, а вона вдарила його виделкою. ОСОБА_7 пішла додому, а через деякий час пішли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Потім зі слів ОСОБА_7 їй стало відомо, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 побили її і забрали у неї 4 каблучки та мобільний телефон.
Вчинення протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відносно ОСОБА_7 за обставинами, на які вказувала потерпіла, також знайшло своє підтвердження в досліджених судом 1-ї інстанції та апеляційної інстанції письмових доказах.
Згідно даних протоколу огляду місця події від 28.02.2010 року був оглянутий будинок АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , і виявлено пошкодження вхідних дверей у виді розбитого скла (а.с.5-6).

За даними протоколу особистого обшуку від 01.03.2010 року у затриманого ОСОБА_9 вилучені 4 каблучки і мобільний телефон «Sony Eriсsson К-700-і» (а.с.24).

Згідно даних протоколу особистого обшуку від 01.03.2010 року у затриманого ОСОБА_8 вилучений зарядний пристрій до мобільного телефону «Sony Eriсsson» (а.с.29),

Вилучені у ОСОБА_8 і ОСОБА_9 4 каблучки, мобільний телефон «Sony Eriсsson К-700-і» та зарядний пристрій до нього були оглянуті, що підтверджується даними відповідного протоколу (а.с.30), а також за постановою слідчого визнані речовими доказами по справі (а.с. 122).

4 каблучки також були оглянуті в присутності спеціаліста (а.с.64), який встановив їх вартість, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.65).

Також встановлена вартість мобільного телефону «Sony Eriсsson К-700-і», що підтверджується відповідним висновком спеціаліста (а.с.77-78).

Згідно даних протоколу виїмки від 05.03.2010 року потерпіла ОСОБА_7 видала кухонний ніж, яким їй погрожували під час розбійного нападу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.с.68).

Даний кухонний ніж був оглянутий, що підтверджується відповідним протоколом (а.с.69) та за постановою слідчого визнаний по справі речовим доказом (а.с. 122).

Із протоколів пред`явлення особи для впізнання від 04.03.2010 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як осіб, які із застосуванням насильства заволоділи її 4 каблучками та мобільним телефоном із зарядним пристроєм (а.с.53,54).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 104 від 04.03.2010 року у потерпілої ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження у виді крововиливів на віках обох очей, на тильній поверхні правої кисті; саден на спинкі носу, над верхньою губою зліва, в підключичній області зліва, на передній поверхні шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та могли виникнути від дії тупих предметів, можливо від ударів руками, ногами людини в строк до доби на момент огляду (а.с.75-76).

З урахуванням сукупності досліджених доказів колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про доведеність вини засуджених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також з погрозою застосування такого насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, і з кваліфікацією їх дій за ч.3 ст. 187 КК України.
Зазначене спростовує наведені в апеляції доводи засуджених про їх непричетність до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_7 за обставин, на які вказувала потерпіла.

Досліджені в судовому засіданні пояснення потерпілої ОСОБА_7 , які надані в ході досудового слідства (а.с. 46-47,126) узгоджуються з показаннями, наданими нею суду, окрім того, що вона не пам`ятає, при яких обставинах ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заволоділи 4 каблучками у зв`язку із тривалістю часу, що минув з моменту події.

Із показань ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на досудовому слідстві видно, що мало місце відкрите заволодіння 4 каблучками у ОСОБА_7 .

Твердження засуджених про добровільну передачу їм каблучок і мобільного телефону із зарядним пристроєм потерпілою нічим не підтверджені та навпаки спростовані вищевикладеними доказами.

У зв`язку з чим колегія суддів погоджується із висновком суду 1-ї інстанції про необхідність критичного ставлення до наданих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 показань в судовому засіданні і їх оцінкою, як вибраної ними позиції захисту.

Є надуманими посилання ОСОБА_9 на невідповідність пояснень потерпілої ОСОБА_7 в частині застосування до неї насильства даним висновку судово медичної експертизи, оскільки виявлені експертом у потерпілої тілесні ушкодження за своїм характером та локалізацією підтверджують показання останньої про нанесення їй ударів руками і ногами по різним частинам тіла.

Що стосується спричинення ОСОБА_9 тілесного ушкодження внаслідок нанесення удару виделкою ОСОБА_7 , то ця подія сталася до вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розбійного нападу на ОСОБА_7 і з огляду на встановлені судом обставини цього нападу не знаходиться в причинному зв`язку із інкримінованим їм обвинуваченням.

Покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суд призначив відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням вчинення ОСОБА_8 тяжкого та особливо тяжкого злочинів, ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину; ролі кожного з них у вчиненні розбійного нападу; даних про особу, та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, у тому числі й тих, на які є посилання в апеляціях.
Тому висновок суду про необхідність призначення обом засудженим покарання у виді позбавлення волі на визначений у вироку строк є вірним і належним чином умотивованим.
Колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 покарання, оскільки воно є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляції засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Вознесенського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2010 року у відношенні засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - без зміни.

Головуюча:

Судді: