Провадження №1-кп/760/1092/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
- - прокурора - ОСОБА_3
- - обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про передачу його на поруки трудовому колективу ТОВ «Тае Україна», -
В С Т А Н О В И В:
11.11.2015р. у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та передачу на поруки трудовому колективу ТОВ «Тае Україна», де він з 14.08.2015 року працює на посаді менеджера зі збуту, і закрити відносно нього кримінальне провадження.
Заслухавши доводи прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 звинувачується у вчиненні двох злочинів з кваліфікуючою ознакою повторності, а тому вважає, що обвинуваченим не вперше вчинений злочин, вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання колективу ТОВ «Тае Україна» про передачу ОСОБА_4 на поруки, суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні.
Так, відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від повторності злочинів необхідно відрізняти продовжуваний злочин, який відповідно до частини другої статті 32 КК України складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.
Під час допиту обвинуваченого судом встановлено, що вчинені ним злочини повністю співпадають за своїми об`єктивними та суб`єктивними ознаками та є тотожними злочинами, об`єднані єдиним злочинним наміром.
Проте, відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, і в ході судового розгляду провадження суд не наділений правом змінити висунуте щодо особи обвинувачення, крім випадків зміни правової кваліфікації, якщо це покращує становище обвинуваченого, лише під час ухвалення справедливого вироку.
За таких обставин суд позбавлений можливості в межах висунутого ОСОБА_4 обвинувачення вирішити питання про звільнення його від кримінальної відповідальності та передачі на поруки колективу.
Керуючись ст.ст. 350, 337 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України на підставі ст.47 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: