Справа № 11а-378 / 2010 р. Головуючий у І інстанції Бачун О.І.
Постанова про умовно-дострокове Доповідач Яременко О.Д.

звільнення від покарання

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Пайонкевича Т.Т.,

суддів Волинця М.М., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Максимчука А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією прокурора Щербана В.Я., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою суду відмовлено в поданні начальника Держівської виправної колонії № 110 та голови спостережної комісії при Миколаївській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України,

засудженого вироком Рівненського міського

суду Рівненської області від 05 червня 2006 року

за ст. ст.186 ч.2, 187 ч.2, 70, 71 КК України на сім років

шість місяців позбавлення волі

В мотивах постанови зазначено, що суд вважає неможливим застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до ОСОБА_1, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та термін, що йому залишився до кінця відбуття покарання. Вказано, що судом не було здобуто переконливих доказів того, що ОСОБА_2 став на шлях виправлення, підтвердив це своїми реальними діями, зразковою поведінкою і чесним ставленням до виконання покладених на нього обовязків.

На вказану постанову прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію.

В своїй апеляції прокурор вважає дану постанову незаконною, винесеною всупереч вимогам ст. 107 КК України та такою, що не відповідає матеріалам справи. При цьому покликається на те, що на час розгляду даної справи в суді першої інстанції засуджений відбув більше половину строку призначеного йому покарання. Під час відбування покарання жодного разу не порушував режиму утримання, не карався в дисциплінарному порядку, чотири рази заохочувався. Крім того, прокурор вказує, що засуджений позитивно характеризується, має позитивну соціальну установку, готовий до самокерованої соціально-правомірної поведінки.

Враховуючи наведене, просить дану постанову суду скасувати а матеріали справи направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану апеляцію, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог п.2 ст.107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 раніше був двічі засуджений за вчинення злочинів, згідно його характеристики від 09 червня 2009 року за час відбування покарання він характеризувався задовільно, зарекомендував себе посередньо, в його особистості не відбувалось позитивних змін, які б свідчили про його готовність до самокерованої правослухняної поведінки, потребує контролю, в бесідах з представниками адміністрації не завжди відвертий, приховує свої справжні наміри і погляди, соціально-корисної активності не проявляє. При цьому в характеристиці вказано, що засуджений під час відбування покарання не довів свого виправлення і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є недоцільним.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що не має переконливих доказів того, що ОСОБА_2 довів своє виправлення, підтвердив це своїми реальними діями, зразковою поведінкою і чесним ставленням до виконання покладених на нього обовязків. На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно критично поставився до характеристики ОСОБА_1 від 22 грудня 2009 року, відповідно до якої він характеризується позитивно та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, оскільки з моменту складання характеристики від 09 червня 2009 року до 22 грудня 2009 року пройшло лише шість місяців, що є недостатнім для того, щоб зробити висновок, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.

На підставі наведеного колегія суддів вважає за необхідне відмовити прокурору Щербану В.Я. в задоволенні його апеляції.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляцію прокурора Щербана В.Я. залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2010 року, якою засудженому ОСОБА_1 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання залишити без зміни.

Головуючий :

Судді :