У Х В А Л А Справа № 200/2304/14-к
Провадження № 1-кс/200/1146/2014
14 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську звернення державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування арешту майна, -
У судовому засіданні представник ДП «СхідГЗК» своє клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що згідно з вимогами КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, що відповідають за дії підозрюваного чи обвинуваченого, а тому підстав для накладення арешту на кошти самого підприємства, яке потерпіло від злочину, є неприпустимим. Внаслідок накладення арешту за січень місяць всі працівники підприємства, яких більше 7 тисяч, не отримали заробітну плату. Також, підприємство не має можливості розрахуватися за кредитами, що призведе до безпідставного застосування до нього штрафних санкцій.
У судове засідання слідчий не з`явився. Учасники процесу не заперечували проти розгляду справи за його відсутності. З цих підстав, скаргу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за його відсутності та винесено рішення.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, вважаючи, що рішення по справі прийнято законно та обґрунтовано, так як у даному кримінальному провадженні ДП «СхідГЗК» повинно бути потерпілим. Для можливого заявлення цивільного позову, слід накласти арешт на кошти підприємства.
Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу; арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, підготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю чи частково перетворено.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представника ДП «СхідГЗК», з`ясувавши думку прокурора та дослідивши надані до скарги додатки, приходжу до висновку про те, що вона підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 307, 309, 369, 371-372 КПК України, -
Скаргу державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування арешту майна задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчій суддя ОСОБА_1