н/п 1-кс/640/7972/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4
Прокурор відділу 04/02/04 прокуратури Харківської області молодший радник юстиції ОСОБА_3 09.11.2015 р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, у якому просив накласти арешт на майно ОСОБА_5 , а саме автомобіль «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження, продажу та керування. Крім того просив зберігання автомобіля «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_1 доручити працівникам спеціального майданчика Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Підставами для арешту майна прокурор вказує, що 06.11.2015, приблизно о 18.00, в районі буд. № 2 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем « Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід був доставлений до лікарні, де і помер.
Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 23.09.2014, автомобіль «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_1 може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Прокурор зазначив, що 06.11.2015 під час огляду місця події автомобіль «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений слідчим, та відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Власник автомобіля «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу, а саме: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення цивільного позову та для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.
Враховуючи те, що автомобіль «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , був вилучений відповідно до протоколу тимчасового вилучення майна від 06.11.2015 р., відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 КПК України, крім того, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, отже суд вважає, що необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_4 , відчуження, продаж та керування зазначеного автомобіля до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.107,170-173,309, 372 КПК України,
Накласти арешт на вилучений відповідно до протоколу тимчасового вилучення майна від 06.11.2015 р. автомобіль «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити спеціальний майданчик Головного управління Національної поліції в Харківській області, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1