Провадження №1-кп/331/167/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморське, Василівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 21.08.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 17.02.2015 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , будучи впевненим в тому, що його дії залишаються не поміченими, за допомогою каменю, який він підібрав з землі, розбив переднє пасажирське скло автомобілю «Volkswagen Caddy» з державним номером НОМЕР_1 з салону якого викрав майно, яке належить гр. ОСОБА_5 , а саме:
- відео регістратор «Falcon» з серійним номером 310115457, в корпусі чорного кольору, вартістю 1 300 гривень.
Таким чином ОСОБА_6 своїми злочинними діями завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.
Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав, суду пояснив, що 17.02.2015 року приблизно о четвертій годині ранку направлявся на роботу, проходячи біля буд. №7 по вул. Запорізькій побачив хлопця, який дуже швидко йшов, він йому закричав: «Стій», хлопець кинув відео регістратор і побіг, він в свою чергу підняв вказаний регістратор, в цей момент до нього підійшли працівники міліції, які його затримали, жодної крадіжки він не вчиняв.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_6 провини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його винуватість та причетність до вчинення вказаного злочинного діяння, повністю підтверджується показаннями потерпілого, свідків, допитаних в судовому засіданні та зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими, в ході судового розгляду доказами.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 17.02.2015 року приблизно о 04-00 годині ранку, до нього в двері подзвонили працівники міліції і повідомили, що в його автомобілі, який стоїть під під`їздом розбите скло і попросили його спуститися у двір, вийшовши побачив, що дійсно скло розбите, відсутній відео регістратор, працівники міліції повідомили, що вони затримали крадія, і попросили проїхати його з ними до ОСОБА_7 , на заявленому цивільному позові наполягає.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що працює інспектором патрульної служби в Жовтневому РВ, 17.02.2015 року разом з напарником ОСОБА_9 здійснював патрулювання району, приблизно о четвертій годині ранку отримали повідомлення від чергового, що біля будинку АДРЕСА_3 невідомий розбив скло в машині і направився за будинок, вони направились за вищевказаною адресою, так як перебували поряд, на зустріч їм йшов ОСОБА_10 , вони його зупинили, почали розпитувати, з карману у нього виглядав відео регістратор, ОСОБА_10 повідомив, що він повертається від батьків, сам проживає по АДРЕСА_4 , пояснив, що відео регістратор зняв у батька з автомобіля «жигулі», потім приїхав наряд, він разом з ОСОБА_11 направився до автомобіля, підійшовши побачив, що в ньому було розбите переднє праве скло, поряд лежала каменюка, після чого викликали оперативно-слідчу групу, привели ОСОБА_10 до автомобіля, він пояснив, що це він розбив скло і викрав відео регістратор з цього автомобіля.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що працює інспектором патрульної служби, 17.02.2015 року під час несення служби з чергової частини надійшло повідомлення про крадіжку біля буд. №7 по вулиці Запорізькій повідомили примети злочинця, направившись за вказаною адресою затримали ОСОБА_6 , який повідомив, що повертається від батьків, йде додому, в нього з куртки виглядав відео регістратор, зі слів ОСОБА_10 він зняв його з батькового автомобіля, потім пояснив, що знайшов вказаний відео регістратор, його затримали, викликали оперативно-слідчу групу.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, свідок ОСОБА_12 , пояснив суду, що працює охоронцем в фірмі «Венбест», вночі під час патрулювання його працівники міліції запросили бути понятими при вилучені відео регістратора в районі вул. Запорізької, про що був складений протокол, вони поставили свої підписи.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що під час несення служби 17 лютого 2015 року приблизно о четвертій годині ранку, у пішому порядку патрулюючи район, проходячи між будинками №18 і 22 по вул. Г. Сталінграду, почули звук розбитого скла, вийшовши із-за будинку у напрямку буд. 7 по вул. Запорізькій побачили, що приблизно на відстані 100 метрів біля автомобілю Фольксваген білого кольору стоїть невідомий, засунувши руку у салон, витягнувши щось направився за будинок, одягнутий він був у чорну куртку і чорну шапку, одразу передали по рації про побачене, підійшовши до автомобіля побачили, що в ньому розбите вікно, потім направилися в той бік в якому зник невідомий, там побачили інший піший патруль, який затримав ОСОБА_6 в кармані якого стирчав відео регістратор, на питання звідкіля він його взяв, ОСОБА_10 почав нервувати, путатись в поясненнях, спочатку наче взяв його у батька, то потім вже знайшов, конкретного нічого пояснити не міг, як і назвати марку регістратора, він з ще один патрульним повернулися до автомобіля в салоні виявили кріплення для відео регістратора і USB- кабель, але сам регістратор був відсутній, після чого була викликана слідчо-оперативна група, на місці ОСОБА_10 згодом признав свою вину, пояснив, що це дійсно він вкрав вищезгаданий відео регістратор.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, свідок ОСОБА_13 дав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_11 .

Крім того, вина ОСОБА_6 підтверджується оголошеними і дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- рапортом помічника начальника відділу оперативний черговий Жовтневого РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області майора ОСОБА_14 згідно якого, 17.02.2015 року о четвертій годині ранку до Жовтневого РВ ЗМУ надійшло повідомлення про те що невідомий одягнений у чорне викрав з автомобіля «Фольцваген Кадді» відео регістратор на вул. Запорізькій 7 побіг в бік дворів вул. Українській (а.с. 8);

- протоколом огляду місця події від 17.02.2015 року, в ході якого у обвинуваченого ОСОБА_6 вилучили ліхтарик, рукавички та відео регістратор «Falcon», вищевказані речі упаковані в спецпакет(а.с. 11-17);

- протоколом про прийняття заяви про скоєння кримінального правопорушення від 17.02.2015 року (а.с. 18);

- постановою про визнання по кримінальному провадженню речових доказів від 17.02.2015 року (а.с. 47-48).

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині не визнав і пояснив, що жодного злочину він не вчиняв, відео регістратор він знайшов, при цьому бачив як невідомий йому чоловік тікав і викинув даний регістратор.

Дану позицію обвинуваченого ОСОБА_6 суд не бере до уваги, оскільки надуманість і неспроможність версії про його непричетність до скоєння вказаного злочину спростовується доказами дослідженими в судовому засіданні, а доводи обвинуваченого, в обґрунтування своєї позиції по справі, на думку суду, являють собою форму захисту від пред`явленого обвинувачення.

Оцінюючи й аналізуючи докази досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що вони достовірні, допустимі, доповнюють один одного, не суперечать за змістом свого змісту і безпосередньо вказують на причетність обвинуваченого до скоєння вказаного злочину і повністю підтверджують вину ОСОБА_6 у скоєному.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 має судимість, яка не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив злочин середньої тяжкості, має постійне місце проживання, офіційно не працює, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують провину обвинуваченого ОСОБА_6 суд не вбачає .

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відношення самого обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого ОСОБА_5 , який просить призначити покарання на розсуд суду, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_6 не відбув покарання за попереднім вироком. Призначаючи остаточну міру покарання обвинуваченому суд керується правилами ст. 71 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди в сумі 2950 гривень та моральної шкоди в сумі 5000 гривень потрібно задовольнити в повному обсязі, оскільки завдана шкода на вказану суму була повністю доведена дослідженими доказами у судовому засіданні, оскільки потерпілим ОСОБА_5 надано рахунок № НОМЕР_2 від 04.03.2015 року, що підтверджує витрати повязані із заміною розбитого скла в автомобілі, крім того, потерпілий зазнав морального болю та страждань, які виразились в душевному хвилюванні за цілісністю свого майна, призвело до порушення сна і звичного спопобу життя.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21.08.2014 року до покарання за цим вироком у вигляді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного його затримання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2950 гривень та моральну шкоду в сумі 5000 гривень, а всього 7950 гривень.
Речові докази:

- ліхтарик, в корпусі чорного кольору, чоловічі рукавички чорного кольору, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, квитанція №0000600 від 19.02.2015 року, номер книги обліку 1709, порядковий номер 5137 підлягають знищенню;

- відео регістратор «Falcon» з серійним номером 310115457, в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, квитанція №0000600 від 19.02.2015 року, номер книги обліку 1709, порядковий номер 5137 повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1