Справа № 730/597/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/744/2015
Категорія - ч. 1 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 1 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 7 липня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, працюючої охоронцем СТОВ «Дружба-Нова», раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 7 липня 2015 року затверджено угоду від 7 липня 2015 року про примирення між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_7 ..

ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і їй призначено узгоджене між сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України розстрочено ОСОБА_7 виплату штрафу строком на 3 місяці зі сплатою по 283 грн. першого, другого місяця та 284 грн. третього місяця.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави 184,50 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати його та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що призначене за вироком суду покарання є суворішим ніж те, що було визначене в угоді, оскільки для неї встановлено конкретні щомісячні суми штрафу, які в угоді відсутні.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 30 березня 2015 року близько 11-00 год., перебуваючи на території господарства ОСОБА_9 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , з двору відкрито викрала велосипед марки «Мінськ» вартістю 637 грн., який належить ОСОБА_8 , спричинивши їй матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Заслухавши доповідача, обвинувачену, яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, думку прокурора щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку, зокрема, обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди.

Як убачається зі змісту угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою, яка скріплена підписами сторін, якою було узгоджено вид і міру покарання та згоду сторін на його призначення, а саме згоду обвинуваченої ОСОБА_7 на призначення їй покарання за ч.1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. з розстрочкою виплати певними частинами строком на три місяці. При цьому обвинуваченій були роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Зазначену вище угоду затверджено вироком суду першої інстанції від 7 липня 2015 року та призначено ОСОБА_7 покарання, яке було зафіксовано в угоді, а саме, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та розстрочено виплату штрафу строком на 3 місяці зі сплатою по 283 грн. першого, другого місяця та 284 грн. третього місяця, що в сумі становить 850 грн., тобто суд не відступив від положень угоди в частині призначення покарання та не призначив більш суворе покарання, ніж те, яке було узгоджене сторонами угоди, що слідує зі змісту вироку.

Тому посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі про наявність підстав вважати, що призначене судом покарання є більш суворим ніж узгоджене сторонами угоди, не відповідає змісту угоди та вироку суду, яким було затверджено угоду про примирення та призначено покарання відповідно до положень угоди.

При цьому суд переконався у добровільності укладення угоди між сторонами та перевірив її на відповідність вимогам закону.

Про те, що обвинувачена ОСОБА_7 усвідомлювала процесуальні наслідки укладення та затвердження угоди позбавлення її права оскарження вироку в апеляційному порядку, свідчать дані угоди та журналу судового засідання про відсутність у неї заперечень проти укладення та затвердження угоди про примирення, зокрема, в частині призначення покарання, яке було узгоджене сторонами угоди.

Отже, угода про примирення між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, судове провадження проведено відповідно до ст.474 КПК України, а вирок суду на підставі угоди ухвалений з дотриманням вимог, передбачених ст.475 КПК України.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування вироку, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 7 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4