Дата документу Справа № 311/4167/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 311/4167/15-к Слідчий суддя 1 інстанції
№ провадження 11сс/778/912/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 193 Доповідач в 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 14 листопада 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на 60 днів із застосуванням електронного засобу контролю, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та визначено строк дії ухвали до 12 січня 2016 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смирнівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, який має повну середню освіту, не працюючого, не одруженого, який зі слів проживає у цивільному шлюбі, утриманців немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, вчинених за наступних обставин.
11 листопада 2015 року, приблизно о 10-00 годині, в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, на території Комунального підприємства «Дніпрорудненський міський ринок», розташованого за адресою вул. Леніна, 2, Федірцан 1.1., діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з метою відкритого викрадання чужого майна, застосовуючи насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, скоїли незакінчений замах на заволодіння майном ОСОБА_13 .

Так, діючи у співучасті, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , схопили ОСОБА_13 , котрий знаходився поблизу вхідних дверей до кіоску «Шкіпер» та, застосовуючи фізичну силу, хапали його за руки, почали виривати у нього полімерний пакет, що не представляє цінності для потерпілого, в якому знаходилось 300 доларів США, що за курсом НБУ становить на 11.11.2015 року 22,76 гривні за 1 долар США, на загальну суму 6828 гривні, та 1000 гривен. ОСОБА_13 , здійснюючі протидію незаконним діям ОСОБА_10 та ОСОБА_8 щодо заволодіння його майном, кинув пакет з грошима у відкриті двері кіоску «Шкіпер». Після чого ОСОБА_10 , з метою припинити опір ОСОБА_13 , схопив його за руки та потягнув в бік автомобілю «NISSAN ARMADA» легковий універсал реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому він приїхав, та з метою подавити його волю, наніс йому удар правою рукою по обличчю. В свою чергу ОСОБА_11 , діючи з єдиним умислом на відкрите заволодіння майном ОСОБА_14 , підійшов до останнього та почав утримувати його за одяг та руки, не даючи йому можливості надавати супротив, а також наніс удар по тулубу.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний на відкрите заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_12 намагався зірвати з плеча ОСОБА_13 його чоловіку сумку, вартістю 200 гривен, але потерпілий не давав здійснити вказану дію, здійснюючи фізичну протидію, утримуючи сумку. ОСОБА_12 з метою подавити супротив потерпілого, наніс йому удар рукою по тулубу, після чого потерпілий ОСОБА_13 став прохати допомоги у громадян, що знаходились поблизу та, заручившись їх допомогою, не дав можливості ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 відкрито заволодіти його майном.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою з групою осіб.

Крім того, що 11 листопада 2015 року, в період часу з 10-00 годин по 10-15 годин, в м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, знаходячись на території Комунального підприємства «Дніпрорудненський міський ринок», розташованого за адресою вул. Леніна, 2, ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з корисливих мотивів незаконно позбавили волі ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу вхідних дверей до кіоску «Шкіпер», під час вчинення замаху на відкрите заволодіння майном ОСОБА_13 , застосовуючи чисельну перевагу та фізичну силу, схопили потерпілого за руки і тулуб та, застосовуючи фізичне насильство і надаючи потерпілому погрозливі голосові команди знаходитись на місці та не залишати його, почали незаконно утримувати ОСОБА_13 на місці вчинення злочину та протиправно перешкоджали йому обирати за своєю волею місце знаходження. ОСОБА_13 почав прохати відпустити його та не утримувати, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який приєднався до нього і діяв з спільним умислом та метою, щоб подолати опір ОСОБА_15 , схопили його за руки і одяг та проти волі потерпілого, використовуючи перевагу у фізичній силі, потягли в бік автомобіля «NISSAN ARMADA» легковий універсал реєстраційний номер НОМЕР_1 , продовжуючи таким чином позбавляти його волі, і наносячи при цьому удари руками по голові і тулубу та висловлюючи погрози застосування насильства.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний спільний умисел на незаконне позбавлення потерпілого волі, ОСОБА_12 , приєднавшись до вищевказаних осіб та діючи спільно з ними, з метою подавити супротив потерпілого, схопив його за руки і тулуб та, застосовуючи фізичне насильство у вигляді нанесення удару по тулубу, продовжив позбавляти потерпілого можливості вільно пересуватись, затримуючи потерпілого у місці, яке він не мав змоги вільно залишити.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, утримували за руки, тулуб та одяг ОСОБА_13 , позбавляючи його можливості вільно пересуватись, обирати йому за своєю волею місце знаходження, утримували його на вулиці Леніна, 2А, м.Дніпрорудне, поблизу кіоску «Шкіпер», застосовуючи фізичне насильство та психічне насильство у вигляді погроз спричинення тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відомості про зазначені кримінальні правопорушення 11 листопада 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002362.

11 листопада 2015 року о 16-30 годині ОСОБА_8 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

13 листопада 2015 року ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України.

13 листопада 2015 року старший слідчий СВ Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Василівського району Запорізької області ОСОБА_16 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 .

При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення підозрюваним. іншого кримінального правопорушення, а також встановив що прокурором не доведена наявність зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведені обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, у зв`язку з чим на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, застосував більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашній арешт, поклавши на особу обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих злочинів, спростовується показами потерпілого ОСОБА_13 , показами підозрюваного та відеозаписом подій від 11.11.2015р.; наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведена; застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя не обґрунтував можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості і тяжких злочинів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, зокрема підтверджуються:

-заявою потерпілого ОСОБА_13 та протоколами його допитів від 11.11.2015р., 12.11.2015р.;

-протоколом впізнання від 11.11.2015р. ОСОБА_13 ОСОБА_8 як особи, що вчинила відносно нього злочин;

-протоколом огляду місця події від 11.11.2015р.;

- протоколом обшуку від 11.11.2015 року, в ході якого з автомобіля вилучено два бронежилети, ніж в чохлі, «балаклава», ніж складний, два полімерні хомути, пістолет марки «ФОРТ 12РМ», металевий стрижень, металевий ціпок, гумова палиця, бита, рушниця «ЕСКОРТ», рушниця «УЗКОВ», патрони що знаходились в рушницях,

-Протоколами допитів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Вищевказане спростовує доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих злочинів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86 наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.

В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (справа «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310). При апеляційному розгляді також встановлено, що по справі існують докази, які дають підстави для висновку, в цьому розумінні, про наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 .

На думку колегії суддів, при розгляді клопотання слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний не працює, з його слів постійно займається громадською діяльністю, гроші на існування отримує з невстановлених джерел (а.с. 51), тобто не має постійного офіційного доходу, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту позбавить можливості працевлаштування підозрюваного, чим позбавить його засобів існування.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть за собою скасування або зміну ухвали судді, при розгляді клопотання не допущено. Відповідно до постанови про створення у кримінальному провадженні слідчої групи від 11.11.2015р. слідчий Василівського відділу поліції ГУНП Запорізькій області ОСОБА_9 визначений старшим слідчої групи, а тому клопотання про застосування запобіжного заходу подано належною особою.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 14 листопада 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на 60 днів із застосуванням електронного засобу контролю, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та визначено строк дії ухвали до 12 січня 2016 року, стосовно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Судді: 1 2 3