Справа № 515/2820/14-к
Провадження № 1-кп/515/3960/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

09 грудня 2015 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 від 28 липня 2014 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Татарбунарського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений заявили клопотання про направлення запиту до Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області щодо надання інформації про відвідання 26.11.2014 року обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_7 , який здійснював його захист за призначенням під час досудового розслідування. В обґрунтування клопотання обвинувачений зазначив, що вказаний адвокат при врученні слідчим ОСОБА_4 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 26.11.2014 року в слідчому ізоляторі не був присутнім, в підтвердження чого надав оригінал повідомлення, в якому не міститься підпис захисника. Факт відсутності адвоката при врученні повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, на думку сторони захисту, свідчить про істотне порушення права ОСОБА_4 на захист.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечував, зазначивши, що як повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 26.09.2014року, так і повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 26.11.2014року вручалися обвинуваченому у встановленому порядку, захисник ОСОБА_7 , який мав відповідні повноваження на здійснення захисту ОСОБА_4 , розписався про їх отримання, в підтвердження чого прокурор надав оригінали зазначених повідомлень. Зазначив також, що питання контролю за наявністю підпису захисника на документах, які надані стороні захисту, знаходиться поза межами контролю сторони обвинувачення. Посилаючись на те, що витребування зайвих відомостей з УДПтСУ є лише намаганням обвинуваченого затягнути процес, просив у задоволенні клопотання відмовити. Представник потерпілого погодився з думкою прокурора.

При вирішенні клопотання сторони захисту, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає, крім іншого у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника.

Як вбачається з доданих стороною обвинувачення відомостей, ОСОБА_4 26.09.2014 року призначено адвоката ОСОБА_7 для здійснення захисту від обвинувачення, який здійснював захист за призначенням під час досудового розслідування на підставі доручення Одеського регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 26.09.2014 року №015-0004850 та ордеру серії ОД№009535 від 26.09.2014року.

З наданих прокурором матеріалів також слідує, що ОСОБА_4 26.09.2014 року роз`яснювалося право на захист, що підтверджується протоколом про роз`яснення права на захист, який містить підписи підозрюваного ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_7 . Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_4 заявив про своє бажання захищати себе за участю захисника, призначеного йому за рахунок держави.

З наданих прокурором повідомлень про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення від 26.09.2014року та про зміну раніше повідомленої підозри від 26.11.2014 року вбачається, що зазначені документи було отримано як обвинуваченим, так і адвокатом ОСОБА_7 26 вересня 2014 року та 26 листопада 2014 року відповідно.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення відомості суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», згідно з яким доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Застосування зазначеного критерію при оцінці доказів узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, висловленій у п.78 рішення ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року.

Так, надані матеріали свідчать про те, що обвинуваченому 26 вересня 2014 року роз`яснювалося право на захист, за його бажанням було призначено за рахунок держави адвоката ОСОБА_7 в установленому Законом України «Про безоплатну правову допомогу» порядку, повідомлення про підозру та її зміну містять підписи адвоката, і у суду немає підстав сумніватися в достовірності цих підписів.

Крім того, суд зазначає, що згідно з порядком вручення письмового повідомлення про підозру, встановленим ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст.279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язані виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що кримінальним процесуальним законом встановлено обов`язок вручити слідчим або прокурором повідомлень про підозру чи її зміну стороні захисту, тобто підозрюваному та його захисникам, в день складання таких документів, однак згадані норми не містять посилань на обов`язковість одночасної присутності захисника та обвинуваченого при їх врученні.

З урахуванням того, що повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, вручалися як обвинуваченому, так і захиснику в день їх складання, і надані обвинуваченим матеріали не спростовують факт отримання його захисником вказаних повідомлень, кримінальний процесуальний закон не встановлює прямого обов`язку для захисника бути присутнім одночасно з підзахисним під час їх вручення, беручи до уваги те, що суд не має повноважень втручатися у процес взаємодії підзахисного зі своїм захисником, так само як і впливати на вироблення правової позицію сторони захисту в цілому, суд доходить висновку, що право обвинуваченого ОСОБА_4 на захист не було порушено під час досудового розслідування, інформація про дату та час відвідання захисником ОСОБА_7 свого підзахисного в слідчому ізоляторі не має правового значення при розгляді кримінальної справи, і направлення запиту для отримання такої інформації потягне затягування судового розгляду та матиме наслідком порушення розумних строків розгляду, на необхідності дотримання яких неодноразово наголошував Європейській суд з прав людини, зокрема, у п.151 рішення ЄСПЛ у справ «Горбатенко проти України» від 28.11.2013року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.20, 28, 84-86, 91, 369, 371, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання сторони захисту про направлення запиту до Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Суддя: