Справа № 11-279 Головуючий у І інстанції Білоконь
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 5 10.03.2011
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Беха М.О.

суддів Гайдай P.M., Романець Л.А.

з участю прокурора Скрипки І.М.

засудженого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією представника потерпілого на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 8 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_2, 06.12.1989 року

народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, раніше не судимий

засуджений за ч.1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

В період іспитового строку засуджений зобовязаний періодично з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_4 5.500 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 5.000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно вироку ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 30.10.2010 року, о 1 годині, знаходячись біля магазину «Галинка» по вул. Леніна в смт. Калинівка, Васильківського району Київської області, на ґрунті

раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4, який в цей час знаходився поруч, умисно наніс потерпілому удар кулаком правої руки по обличчю в область носу, чим завдав йому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

На даний вирок подана апеляція представником потерпілого, в якій він просить вирок щодо ОСОБА_2 скасувати, а кримінальну справу направити на додаткове розслідування в звязку з неправильною кваліфікацією дій засудженого.

На думку апелянта дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст.296 ч.2 КК України, як хуліганство, вчинене групою осіб, оскільки засуджений за попередньою змовою з ОСОБА_6, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства нанесли потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості. Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак хуліганства не відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілого та його представника, які підтримали подану апеляцію, пояснення прокурора, засудженого та його захисника, які заперечували проти апеляції, провівши дебати, надавши останнє слово засудженому, перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію представника потерпілого залишити без задоволення, а вирок - без змін.

Винність ОСОБА_2 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя в момент заподіяння і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоровя доведена.

Доводи апелянта про те, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. за ст.296 ч.2 КК України спростовуються зібраними доказами по справі, яким суд дав належну оцінку.

Так, з свідчень ОСОБА_6 вбачається, що вночі 30.10.2009 року біля магазину «Галинка» в с. Калинівка Васильківського району Київської області потерпілий ОСОБА_4 під час конфлікту наніс удар кулаком в ліву частину обличчя від чого він впав. У відповідь на дії потерпілого, ОСОБА_2 один раз вдарив ОСОБА_4, після чого вони розійшлися по домівках.

Аналогічні свідчення дали ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про обставини вчинення злочину. Крім того, доповнили, іцо після того, як потерпілий вдарив свідка ОСОБА_6 в обличчя, ОСОБА_4 намагався також вдарити і ОСОБА_2, але той ухилився і у відповідь ударив потерпілого кулаком в обличчя.

Також засуджений ОСОБА_2 вину свою визнав, щиро розкаявся і детально розповів про обставини вчиненого ним злочину.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України також підтверджена даними, що містяться в у висновку судово- медичної експертизи № 035 від 18.08.2010 року, згідно якої у потерпілого виявлений відкритий перелом кісток спинки носа зі зміщенням уламків, який відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження (а.с.28).

При таких обставинах суд обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_2 і його дії кваліфікував за ч.І ст. 122 КК України

правильно.

Підстав для направлення справи на додаткове розслідування для перекваліфікації дій засудженого на ст.296 ч.2 КК України немає.

Призначене ОСОБА_2 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію залишити без задоволення, як безпідставну.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію представника потерпілого залишити без задоволення.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 8 грудня 2010 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

С У Д Д І :