Справа № 473/3917/15-к
УХВАЛА
іменем України
"17" лютого 2016 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника КВІ ОСОБА_4 ,

особи, яка перебуває на обліку в КВІ ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська клопотання Вознесенського МВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області про належне виконання вироку суду відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Комарно, Львівської області, з професійно-технічною освітою, не працює, не одружений, військовозобов`язаний, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений 01.10.2015 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.3 ч.1 ст.76 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вознесенське МВ КВІ звернулося до суду із клопотанням про належне виконання вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.10.2015 року відносно засудженого ОСОБА_5 .

Згідно із клопотанням 04.11.2015 року до Вознесенського МВ КВІ для виконання надійшов вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області (справа 473/3917/15-к) відносно ОСОБА_5 , засудженого за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.3 ч.1 ст.76 КК України.

На підставі спільного наказу МВС та ДДУ ПВП № 270/1560 від 19.12.2003 вирок було прийнято до виконання. 11.11.2015 року, під час проведення бесіди з засудженим, було з`ясовано, що паспорт громадянина України ним було втрачено. Тому 20.11.2015 року було зроблено запит до Веселинівського РС УДМС України в Миколаївській області для отримання копії заяви про отримання паспорту (форма Ф-1) та відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 . 07.12.2015 року Веселинівським РС УДМС було надано довідку про реєстрацію місця проживання особи, в якій прізвище засудженого було вказано як ОСОБА_6 . Оскільки орган КВІ вважає, що в прізвищі засудженого є розбіжності, просить вирішити питання належного виконання вироку Вознесенського міськрайонного суду від 01.10.2015 року.

В судовому засіданні представник КВІ та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити та вважати, що особа, яка присутня в судовому засіданні, а саме ОСОБА_6 є особою, засудженою вироком суду ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити, пояснивши, що оскільки втратив паспорт, в ході слідства надав слідчому ксерокопію, яка з невідомих причин не була завірена слідчим. Коли прийшов для взяття на облік в КВІ жодного документа у нього не було, топу представник КВІ зробила запит на отримання форми 1 про отримання паспорту, в якій його прізвище записано як ОСОБА_7 , так само воно зазначено і в свідоцтві про народження, яке він ні слідчому, ні суду не надавав. 16.02.2016 року він отримав тимчасову посвідку де його прізвище записано як ОСОБА_7 . Оглянувши копії форми №1 та копію паспорту, наявну в матеріалах провадження, - не заперечував, що номер паспорта і серія в обох документах співпадають, але формі прізвище його зазначено як ОСОБА_7 , а в копії паспорту ОСОБА_8 .

Суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні було досліджено матеріали кримінального провадження №0000059 (справа № 473/3917/15-к) та встановлено наступне. Під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 при встановленні особи обвинуваченого було досліджено ксерокопію паспорту, надану прокурором (оскільки обвинувачений повідомив, що оригінал паспорту він загубив), де його прізвище, ім`я та по-батькові зазначено як ОСОБА_9 , що він на той момент не заперечував та жодних документів, де б його прізвище було зазначено по іншому суду не надав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно із вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2015 року було засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.3 ч.1 ст.76 КК України.

Також матеріали кримінального провадження містять ксерокопію паспорту (а.к.п.23) де прізвище обвинуваченого зазначено як « ОСОБА_10 », що ним не оспорювалося в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження, в довідці обласного наркологічного диспансеру також зазначено прізвище « ОСОБА_10 ». Крім того, з доданої до клопотання КВІ копії заяви про отримання паспорта (форма №1) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 отримав паспорт серії НОМЕР_1 від 18.02.2005 року, серія і номер якого повністю співпадає з серією і номером ксерокопії паспорту засудженого, доданої до матеріалів кримінальної справи, що підтверджує те, що оригінал паспорту було видано саме ОСОБА_5 .

Згідно із ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому суд виходить з положень ч.1 ст.9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

Згідно із ч.1 ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пункт 13 ст.3 КПК України передбачає що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно із п.п.4.1 Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року №270/1560 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» - підставою для взяття засудженої особи на облік та здійснення контролю за виконанням покладених на неї судом обов`язків є копія вироку/постанови, ухвали/ суду та розпорядження про його виконання, які завірені підписом судді та печаткою.

Ці документи (копія вироку і розпорядження) були направлені до КВІ і вирок було прийнято до виконання згідно із повідомленням Вознесенського МВ КВІ від 04.11.2015 року за №4890 інспектора ОСОБА_4 , надісланою до суду в порядку виконання вироку

В межах кримінального провадження №473/3917/15-к стороною обвинувачення та судом була встановлена особа обвинуваченого - ОСОБА_5 , саме йому було пред`явленого обвинувачення, яке в ході судового розгляду не змінювалося та не було пред`явлено Дмітрієву, а було пред`явлено ОСОБА_10 , та відносно нього було ухвалено вирок суду, що набрав законної сили. Крім того, суд враховує, що форма №1 (ксерокопія якої була надана МВ КВІ) не належить до переліку документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України та перелік яких визначеного ч.1 ст.13 Закону України від 20.11.2012 року «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Описок при ухвалені вироку судом допущено не було, прізвище засудженого відповідає прізвищу, вказаному в обвинувальному акті.

Жодних виправлень до вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2015 року, яким було засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.3 ч.1 ст.76 КК України, - суд не має права вносити, в тому числі змінювати прізвище обвинуваченого (засудженого), оскільки це є неприпустимим з огляду на положення ч.1 ст.337 КПК України про межі судового розгляду, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, в п.40 Рішення Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ наголошено на тому, що: «Суд нагадує, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду».

Крім того, ст..537 КПК України не передбачає повноважень суду щодо належного виконання вироку суду, як того просить МВ КВІ.

Керуючись ст.ст.372, 538-539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Вознесенського МВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області про вирішення питання належного виконання вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.10.2015 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: