ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МИКОЛАЕВА
Справа 1-кс/1079/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою, у якій просить скасувати дану постанова, внаслідок її необґрунтованості.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи скарги.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені і їх не явка не є перешкодою в розгляді скарги.
Дослідивши матеріали які надані ОСОБА_3 приходжу до наступного:
ч. 1 ст. 382 передбачає, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Безумовність виконання вироків та ухвал суду закріплено і ч. 2 ст. 21 КПК.
Тому умисне невиконання або перешкоджання виконанню судових актів є злочином проти правосуддя для будь-якої особи
що карається за ст. 382 КК.
Предметом злочину за частинами 1-3 ст. 382 КК є судовий акт органів правосуддя (рішення, вирок, ухвала, постанова), який постановлений: а) судом будь-якої юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); б) судом будь-якої інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); в) судом із будь-якої категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних) і г) набрав законної сили.
Об`єктивна сторона злочину за ч. 1 ст. 382 КК полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.
За частиною 1 ст. 382 КК склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.
Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).
З наданих суду, скаржником матеріалів вбачається що ОСОБА_5 мала і має можливість виконати рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області суду від 23 грудня 2013 р.
Мотиви злочину можуть бути різними і на кваліфікацію не впливають. У цілому злочин є умисним.
Суб`єкт цього злочину може бути як спеціальним, так і загальним.
Тобто висновки органів досудового слідства про відсутність у ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України є помилковою.
В ході поновленого досудового слідства виконати дії передбачені главами 19-25 КПК України, та прийняти законне обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 303-309 КПК України суд, -
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Поновити досудове провадження в ході якого виконати дії передбачені главами 19-25 КПК України і на підставі здобутих доказів дати їм належну юридичну оцінку і прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: