Справа № 197/1368/15-к
Номер провадження № 1-кп/197/186/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Широкое кримінальне провадження № 1-кп/197/186/15 (яке зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000536 від 16.07.2015 р. , про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Миколаївка Широківського району Дніпропетровської області , громадянку України , проживає АДРЕСА_1 , офіційно не працює , вдова , на утриманні нікого не має , освіта середня-спеціальна , не судима , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд , -

ВСТАНОВИВ :

13 липня 2015 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою крадіжки чужого майна , шляхом вільного доступу зайшла на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де з присадибної ділянки , таємно із корисливих мотивів викрала металеву ванну розміром 180х90 см. білого кольору , вартістю згідно товарознавчої експертизи № 95 від 13.11.2015 року 1740 гривень , яка належала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з місця скоєння кримінального правопорушення зникла та розпорядилася викраденим на власний розсуд спричинивши потерпілому матеріальний збиток на зазначену суму .

Умисні діїї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 185 КК України , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе за ч. 1 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі підтвердивши час , місце , спосіб та інші обставини та від дачі показів відмовилася , пославшись що в обвинуваченні все викладено вірно . У скоєному щиро каєтья, про скоєне дуже жалкує та просила суворо її не карати .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням письмових документів, а саме: що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 ..

Допит обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ч.4 ст. 349 КПК України не здійснюється в зв`язку з її відмовою від давання показань .

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у своїй сукупності повністю підтверджується її повним визнанням своєї провини за ч.1 ст. 185 КК України за вказаних в обвинувальному акті обставин вчинення кримінального правопорушення, щирим каяттям у скоєному та дослідженими наведеними вище документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) і тому знаходить правильною кваліфікацію її дій ч. 1 ст. 185 КК України , а її винною.

Суд, відповідно до ст. 65 , 66 , 67 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про її особу , та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання .

Дані про її особу, характеризується посередньо , працездатна , офіційно не працює , її майновий стан , під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судима , її майновий стан , яка працездатна , в центрі зайнятості як безробітня не зареєстрована , працює по найму неофіційно, на утриманні нікого не має , думку потерпілого.

Згідно зі ч.1 п.1 ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та саме у виді громадських робіт. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових правопорушень відповідно до ч.2 ст. 65 КК України.

Цивільний позов не заявлявся. Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта не понесені. Речові докази у кримінальному проваджені вирішити відповідно ч.9 п.5 ст.100 КПК України , майно , яке було об`єктом кримінального правопорушення , повертається законним володільцям , а.с. 14 ,металеву ванну розміром 180х90 см. білого кольору , яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 а.с.15 , повернути потерпілому ОСОБА_5 як власнику . Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не має .

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 100 (сто ) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішити відповідно ч.9 п.5 ст.100 КПК України , майно , яке було об`єктом кримінального правопорушення , повертається законним володільцям , а.с. 14 ,металеву ванну розміром 180х90 см. білого кольору , яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 а.с.15 , повернути потерпілому ОСОБА_5 як власнику .

Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1 .