пр. № 1-кп/759/655/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0004007 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, освіта середня, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 21.04.2015 року приблизно о 19-00 год., знаходився на кухні у квартирі АДРЕСА_2 . В цей час на кухню зайшла ОСОБА_6 , яка зробила останньому зауваження з приводу прибирання газової плити на кухні в наслідок чого ОСОБА_5 спровокував конфлікт, в ході якого, відчуваючи до останньої раптово виниклу неприязнь, вдарив її кулаком в груди, від удару ОСОБА_6 впала на підлогу, ОСОБА_5 вдарив її ногою декілька раз по різним частинам тіла, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді:

-закритої травми грудей: перелом 6-го ребра зліва по передньо-пахвовій лінії, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 1212 від 21.05.2015, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості;

-синців: на задньо-внутрішній поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах - по 3 синця, на задній поверхні лівого плеча у нижній третині - 2, на передній поверхні лівого стегна у верхній третині - 1, в проекції 4-го поперекового хребця по правій задньо-пахвовій лінії 1;

-садно задньої поверхні правого ліктьового суглоба, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1212 від 21.05.2015року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, по місцю реєстрації характеризується формально, не працює.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що досягнення цілей покарання та виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, призначає йому покарання в межах санкції відповідної статті КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, проте в умовах здійснення контролю за його поведінкою з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1