Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0616/1-11/2012 Головуючий у 1-й інст. Кузьменко
Категорія ст. 307 ч.2 КК України Доповідач Михайловський В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі

головуючого - судді Михайловського В.І.,

суддів Фоміна Ю.В., Жизнєвського Ю.В.,

з участю: прокурора Сидоренка О.П.,

адвоката ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України,

засуджений за ст. 307 ч. 2 КК України на 5 (пять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно до ст. 76 КК України на засудженого покладено в період іспитового строку з випробуванням обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятись для реєстрації.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., уродженець та мешканець АДРЕСА_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючий столяром у ПП „ОСОБА_4Ю., одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не судимий,

засуджений за ст. 307 ч. 2 КК України на 5 (пять) роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75 КК України вирішено звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно до ст. 76 КК України на засудженого покладено в період іспитового строку з випробуванням обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятись для реєстрації.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертиз в сумі 703 грн. 80 коп. в дольовому порядку по 351 грн. 90 коп. з кожного.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вирішено залишити попередній підписку про невиїзд.

Долю речових доказів вирішено згідно ст. 81 КПК України.

Згідно змісту вироку суду, 27.02.2010 року, за невстановлених слідством обставин, у невстановленої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_2, придбав в трьох одноразових медичних шприцах, рідину в загальній кількості 14, 75 мл., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, в загальній кількості 4, 7649 грами, по вазі сухої речовини, яку став умисно незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Цього ж дня, близько 21.00 год., ОСОБА_2, здійснюючи свій злочинний умисел направлений на збут особливо-небезпечного наркотичного засобу опій ацетильований, згідно попередньої домовленості із ОСОБА_3, на території ЗОШ № 7 по вул. Житомирській в м. Новоград-Волинський, тобто в місці призначеному для проведення учбових, спортивних і культурних заходів умисно незаконно збув ОСОБА_3, за 750 грн., в трьох одноразових медичних шприцах, рідину в загальній кількості 14, 75 мл. яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, в загальній кількості 4, 7649 грами, по вазі сухої речовини, який разом із ОСОБА_5 прибули на автомобілі ВАЗ 2108, державний номер AM 2847 ВА, під керуванням ОСОБА_5 з метою придбання особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого у ОСОБА_2, та подальшого часткового збуту, придбаної ним наркотичної речовини для ОСОБА_5 Після придбання наркотичного засобу ОСОБА_3 повернувся до автомобіля, де в салоні вказаного авто умисно незаконно збув ОСОБА_5 для особистого вживання, за 150 грн., із загальної кількості придбаного ним наркотичного засобу, шляхом переливання в медичний шприц 1,954 мл., рідини, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, в кількості 0,0659 грама, по вазі сухої речовини. Залишок особливого небезпечного наркотичного засобу, в трьох одноразових медичних шприцах, в загальній кількості 12, 8 мл. рідини, яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, загальною масою 4, 699 грами, по вазі сухої речовини, ОСОБА_3 продовжив зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Далі ОСОБА_3 незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, перевіз в автомобілі ВАЗ 2108, державний номер AM 2847 ВА, під керуванням ОСОБА_5 від території ЗОШ № 7 в м. Новоград-Волинський, до парку Культури та відпочинку, який розташований по вулиці Шевченка в м. Новоград Волинський.

Цього ж дня, близько 21.00 год., під час слідування до місця свого проживання на перехресті вулиць Житомирська Академіка Лисіна в м. Новоград-Волинський, працівники міліції затримали ОСОБА_3, в якого виявили та вилучили незаконно зберігаємий ОСОБА_3, з метою збуту в трьох одноразових медичних шприцах, особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, загальною масою 4, 699 грами, по вазі сухої речовини.

01 березня 2010 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_2, перебуваючи навпроти магазину «Ситий Татко», в м. Новоград-Волинський по вул. Житомирській 11, умисно незаконно повторно, за 100 грн., у іншої особи, придбав з метою подальшого збуту ОСОБА_3, медичний шприц об'ємом 10 мл., частково наповнений рідиною, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,352 грами по вазі сухої речовини, який ОСОБА_2 став умисно незаконно повторно зберігати з метою збуту при собі в лівій кишені своєї куртки. Після цього ОСОБА_2 в телефонній розмові з ОСОБА_3 домовився про збут останньому за 350 грн., наркотичного засобу опію ацетильованого, який він незаконно зберігав.

Реалізовуючи свій злочинний умисел та діючи відповідно домовленості з ОСОБА_3 ОСОБА_2, 01.03.2010 року, близько 14.00 год., умисно незаконно повторно перевіз на автомобілі марки ОСОБА_6, д/н AM 4717 АН, під керуванням водія ОСОБА_7, до обумовленого з ОСОБА_3, місця поблизу будинку № 33 по вул. Чернишевського в м. Новоград-Волинський, особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований в кількості 0,352 грама по вазі сухої речовини, де був він затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили при ньому шприц, ємністю 10 мл., частково наповнений рідиною, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,352 грама по вазі сухої речовини, яку ОСОБА_2 умисно незаконно повторно зберігав з метою збуту ОСОБА_3

В апеляції прокурор просить вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України скасувати, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні інкримінованих йому злочинів та призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини належного йому майна.

Апелянт посилається на те, що при призначенні покарання суд не врахував, що скоєний злочин відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_2, придбавши наркотичний засіб, свідомо вчиняв дії, повязані з його зберіганням та збутом наркотичних засобів; протягом короткого терміну часу вчинив 2 епізоди злочинної діяльності; збув наркотичний засіб з корисливих мотивів, отримавши за це 750 грн.

Крім того, опій ацетильований відноситься до наркотичних засобів, що є особливо небезпечними, а тому вчинений злочин носить підвищену суспільну небезпеку.

На апеляцію прокурора надійшли заперечення засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката ОСОБА_1, в яких вони вказують, що при винесенні вироку суд першої інстанції врахував всі обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особи винних, сімейний стан, відношення до вчиненого, обставини, що помякшують покарання засуджених тощо. Просять апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану апеляцію з наведених мотивів, думку засудженого ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_1 про залишення вироку без зміни, обговоривши доводи апеляції та вивчивши справу, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на сукупності достовірних і узгоджених між собою доказів та ніким із можливих апелянтів не оспорюється.

Дії засудженого за ст. 307 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно.

Покарання засудженому ОСОБА_2 призначено з належним врахуванням вимог ст. 65 КК України. Судом враховано відношення ОСОБА_2 до вчиненого, його роль у вчиненні злочину, а також і те, що він раніше не був судимий, від слідства і суду не ухилявся.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2, не встановлено.

Обставиною, що помякшує покарання засудженого судом обгрунтовано визнано щире каяття.

При призначенні покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_2, суд першої інстанції з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеристики особи засудженого, який характеризується позитивно, працює, проживаючи зі своєю матірю, каяття у вчиненому,обгрунтовано дійшов до висновку про можливість його виправлення з відбуванням покарання з випробуванням та правомірно застосував вимоги ст. ст. 75, 76 КК України.

Висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, на думку колегії суддів, є правильним, а призначене покарання є достатнім та необхідним для попередження вчинення засудженим ОСОБА_2. нових злочинів.

Прийшовши до переконання про можливість звільнення засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції обгрунтовано застосував також і вимоги ст. 77 КК України та не призначив передбачений санкцією ст. 307 ч. 2 КК України додатковий вид покарання - конфіскацію майна.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду першої інстанції, постановлення нового вироку та призначення засудженому ОСОБА_2 більш суворої міри покарання.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2012 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

Судді: