АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_7 та прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року відносно :

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20 травня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом за ст.186 ч.2 КК України до чотирьох років позбавлення волі. 19 липня 2012 року звільнений з Дніпропетровської ВК №89 згідно ухвали Ленінського р/с м. Дніпропетровська від 12.07.2012 року, умовно-достроково на не відбутий строк 8 місяців 17 днів,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, та на підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнено останнього від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на три роки, з покладенням на нього певних обов`язків.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди 13367 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн..
Вироком суду встановлено, що 28 березня 2014 року приблизно о 16.30 год. ОСОБА_10 , знаходячись біля трансформаторної будки, що розташована поблизу будинку №44-а по вул. Карла Маркса м. Павлограда, наздогнав потерпілу ОСОБА_7 , та підійшовши ззаду, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне, протиправне, відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно, відкрито, повторно, став зривати з шиї ОСОБА_7 золотий ланцюжок, на якому знаходився золотий хрестик. ОСОБА_7 стала чинити опір та намагалася звільнитися від ОСОБА_10 , який утримував її за ланцюжок на шиї, однак останній з застосуванням фізичної сили, з силою смикнувши за прикрасу, зірвав з шиї ОСОБА_7 золотий ланцюжок, вартістю 12217 грн., на якому знаходився золотий хрестик вартістю 1150 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 13367 грн. 60 коп..
Внаслідок своїх злочинних противоправних дій ОСОБА_10 при скоєнні відкритого викрадення майна ОСОБА_7 , а саме золотого ланцюжка з хрестиком, спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді саден в області шиї, які згідно судово-медичної експертизи №127к від 04.04.2014року по своєму характеру відносяться до ступеню легких.
Після чого ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном за своїм розсудом.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 , просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження, та визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод отримання від ОСОБА_10 пояснень в якості свідка, який надалі був визнаний підозрюваним і обвинуваченим у даному кримінальному провадженню.

В обґрунтування зазначає, що вирок суду є незаконним, однобічним, необґрунтованим та таким що підлягає скасуванню, оскільки всі матеріали справи та обвинувачення базується тільки на показах потерпілої, які вона змінює від моменту вчинення щодо неї правопорушення до моменту допиту її у суді.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування зазначає що вирок суду винесено незаконно, однобічно, необґрунтовано, свою провину не визнає.

В апеляційній скарзі прокурор, просить вирок суду скасувати, та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_10 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В апеляційній скарзі, потерпіла ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, та призначити ОСОБА_10 максимальне покарання, пов`язане з позбавленням волі, визначене санкцією ч. 2 ст.186 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого. Судом не враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого, не враховано дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, а також, той факт, що вину свою обвинувачений не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника та обвинуваченого, які наполягали на задоволенні своїх апеляційних скарг, та вимагали скасування вироку суду 1-ї інстанції та закриття кримінального провадження, потерпілу та прокурора які вважали за необхідне скасувати вирок суду 1-ї інстанції та винести новий вирок яким призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді позбавлення волі, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що всі подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, вирок суду необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції е, взагалі, неповнота судового розгляду, а відповідно до ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Так, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 свою провину в скоєнні кримінального правопорушення не визнав та вказав, що злочину від не скоював, а працював. Це ж стверджували і свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , але суд 1-ї інстанції не перевіривши ці свідчення, критично оцінив їх, вказавши лише на те, що свідки не змогли переконливо пояснити суду, чого декілька місяців потому саме дату 28 березня 2014 року вони достовірно запам`ятали.

Вказана неповнота судового розгляду, коли залишились недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, відповідно до ст.ст.409, 410 КПК України, тягне за собою безумовне скасування вироку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що оскільки відповідно до ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції, а клопотань про дослідження обставин справи не надійшло, то у суду апеляційної інстанції відсутні будь які апеляційні підстави для прийняття свого рішення. У зв`язку з чим судова колегія вважає за необхідне, керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України, де вказано, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК, зокрема законність, що передбачає, відповідно до ст.9 КПК, обов`язкове надання належної правової оцінки обставинам кримінального провадження, скасувати вирок суду 1-ї інстанції та призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі ст.ст.7, 9, 409, 410 КПК України, керуючись ст.ст. 376, 404, 405 КПК України, судова колегія,-
у х в а л и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 , прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року відносно ОСОБА_10 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді 1-ї інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді