Справа № 333/7453/15-к
Провадження №1-в/333/323/15
УХВАЛА
Іменем України
07 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника медичної установи ОСОБА_4 ,
лікаря психіатра ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши заяву в.о. головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
05.10.2015 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява в.о. головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

В заяві зазначено, що хворий ОСОБА_8 з 2005 року знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з вираженим психопатоподібним дефектом, ускладнена зловживанням психоактивних речовин». У клінічній картині захворювання переважає параноїдна симптоматика з вираженими психопатоподібними формами поведінки. З 09.01.2007 року інвалід 2 групи з даного захворювання. 10.08.2006 року хворий скоїв правопорушення (крадіжку), внаслідок чого рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2007 року до хворого була застосована примусова міра медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричному стаціонарі з загальним типом нагляду. З 06.09.2006 року до 26.10.2007 року знаходився на стаціонарному примусовому лікуванні. З 08.10.2007 року по 23.08.2012 року застосовувалася примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. 08.07.2012 року хворий наніс тілесні ушкодження сусіду. Після скоєння злочину згідно ч.1 ст. 122 КК України постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2012 року хворому призначено примусову міру медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з загальним типом нагляду. 12.12.2013 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусову міру медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з загальним типом нагляду було змінено на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Тричі ухвалами Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку була продовжена, в останній раз - 14.05.2015 року. За останні 6 місяців хворий лікаря - психіатра відвідує несвоєчасно. Внаслідок вираженого психопатоподібного дефекту критика до свого стану та скоєного правопорушення відсутня. Підтримуюче лікування приймає нерегулярно, тому періоди стабілізації психічного стану неякісні, відмічаються часті загострення хвороби з психопатоподібними агресивними формами поведінки до оточуючих. Настанови щодо лікування у добровільному порядку немає. Згідно акту комісії лікарів - психіатрів хворий страждає на тяжкий психічний розлад, у зв`язку з чим потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку .

В судовому засіданні представник лікарні та лікар психіатр заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор та захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно ст. 512 КПК України участь ОСОБА_8 у судовому засіданні визнана судом необов`язковою.

Суд, заслухавши лікаря психіатра, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 з 2005 року знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з вираженим психопатоподібним дефектом, ускладнена зловживанням психоактивних речовин».

У клінічній картині захворювання переважає параноїдна симптоматика з вираженими психопатоподібними формами поведінки. З 09.01.2007 року інвалід 2 групи з даного захворювання.

10.08.2006 року хворий скоїв правопорушення (крадіжку), внаслідок чого рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2007 року до хворого була застосована примусова міра медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричному стаціонарі з загальним типом нагляду.

З 06.09.2006 року до 26.10.2007 року знаходився на стаціонарному примусовому лікуванні.

З 08.10.2007 року по 23.08.2012 року застосовувалася примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

08.07.2012 року хворий наніс тілесні ушкодження сусіду. Після скоєння злочину згідно ч.1 ст. 122 КК України постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2012 року хворому призначено примусову міру медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з загальним типом нагляду.

12.12.2013 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусову міру медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з загальним типом нагляду було змінено на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Тричі ухвалами Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку була продовжена, в останній раз - 14.05.2015 року.

За останні 6 місяців хворий лікаря - психіатра відвідує несвоєчасно. Внаслідок вираженого психопатоподібного дефекту критика до свого стану та скоєного правопорушення відсутня. Підтримуюче лікування приймає нерегулярно, тому періоди стабілізації психічного стану неякісні, відмічаються часті загострення хвороби з психопатоподібними агресивними формами поведінки до оточуючих. Настанови щодо лікування у добровільному порядку немає.

Згідно акту комісії лікарів - психіатрів хворий страждає на тяжкий психічний розлад, у зв`язку з чим потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку .

Згідно ч.2 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Заява в.о. головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити застосування примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , 1981 р.н.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семі днів з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1