УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_2 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності клопотання учасників процесуальної дії щодо фіксації судового процесу технічними засобами,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що військовою прокуратурою здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000135 від 25.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , на посаді командира окремого зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 (полк) у військовому званні підполковник.
Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці зазначеної військової частини повинні були прибути до пункту збору у вйськову частину НОМЕР_3 (м. Вінниця) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.
Проте, 13 травня 2014 року ОСОБА_3 , діючи за раніше досягнутою домовленістю з військовослужбовцями цієї ж частини, не прибув до пункту збору військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.
Станом на дату подачі даного клопотання ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби, вчинив дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто нез`явлення вчасно на службу разом з військовослужбовцями цієї ж частини.
Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, яка складена 27 грудня 2014 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останнього.
27 грудня 2014 року слідчим військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України підозрюваного оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам Управління УМВС України у Вінницькій області.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Останнє відоме місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 , однак державні органи України на даний час на вказаній території не функціонують.
Беручи до уваги, що підозрюваний з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні надав суду докази в підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.1,3,4 КПК України, просив клопотання задовольнити.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 п.1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Згідно ч.4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.1,3,4 КПК України та те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.
ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.2 КК України, переховується від органів досудового розслідування, тобто існує ризик, передбачений п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України переховування від слідства, його фактичне місце проживання чи перебування не відоме.
Частиною1 ст. 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
За таких обставин, суд вважає необхідним надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі він переховується від органів досудового розслідування та суду, ухиляється від виконання процесуальних рішень та може перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 188-190, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України (м. Вінниця, вул. Червоноармійська,105, тел.,) - задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу з моменту доставки підозрюваного до суду.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя