У х в а л а
про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

31 жовтня 2014 року

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області
ОСОБА_1
за участю прокурора прокуратури Підволочиського району ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 , діючого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №594 та доручення для здійснення захисту за призначенням №963 від 31.10.2014р.,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула клопотання в.о.начальника СВ Підволочиського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_6
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з освітою неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- 16.05.2013 р. Тернопільським міськрайсудом за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку з іспитовим строку 1 рік,
- 25.06.2013 р. Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.307 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя -
ВСТАНОВИЛА:

У клопотанні вказано, що 30.05.2014 р. біля 02-00 год. ОСОБА_3 перебував спільно зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 неподалік магазину ПП «Різничок» у с.Новосілка Підволочиського р-ну. Коли до цих осіб підійшов гр.-н ОСОБА_10 , то між ним та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, умисно та безпричинно наніс ОСОБА_10 декілька ударів кулаком в обличчя. В той же час ОСОБА_3 , побачивши неправомірні дії ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_10 та, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, спільно із ОСОБА_7 умисно та безпричинно стали наносити ОСОБА_10 удари кулаками в обличчя. Надалі, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , побачивши неправомірні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , підійшли до них та приєдналися та таких дій, ставши спільно наносити ОСОБА_12 удари ногами в область голови та в різні ділянки тулуба.
Внаслідок спільних хуліганських дій ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчим внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 30.05.2014року, правова кваліфікація зазначена ч.2 ст.296 КК України.
Під час досудового розслідування установлено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, під час дворічного іспитового строку, визначеного вироком Підволочиського райсуду від 25.06.2013р. за ч.2 ст.307 КК України до 4-х років позбавлення волі. Крім того, 16.05.2013р. ОСОБА_3 засуджений Тернопільським міськрайсудом за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку з іспитовим строку 1 рік.
Враховуючи що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, наявні ризики, передбачені п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор клопотання підтримав і дав пояснення, аналогічні викладеним.
Підозрюваний ОСОБА_3 просив відмовити у його задоволенні і вказав, що кримінального правопорушення не вчиняв.
Захисник просив відмовити у клопотанні та обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки доказів вини ОСОБА_13 у вчиненому немає, потерпілий подав заяву, у якій вказав, що претензій матеріального і морального характеру не має.
При ознайомленні із поданими до клопотання матеріалами випливає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення підтверджується:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , у якій ОСОБА_15 вказав про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_16 разом з іншими особами,
- протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , протоколом одночасного допиту між ОСОБА_10 , та ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .
Згідно повідомлення про підозру від 10.10.2014 р. ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, тобто вчиненні хуліганства грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Крім того є підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України:
це можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.
До висновку про наявність вказаних ризиків суддя прийшла на тій підставі, що санкція ч.2 ст.296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, а кримінальне правопорушення вчинене під час іспитового строку.
Заява потерпілого про те, що він претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_18 не має, на яку посилається захисник, сама по собі не може бути підставою для звільнення ОСОБА_18 від відповідальності, а лише являється обставиною, пом`якшуючою цю відповідальність.
Таким чином, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відноситься до середньої тяжкості, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і відсутні дані які б дали підстави вважати що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти цим ризикам, оскільки на протязі двох років ОСОБА_3 двічі притягувався до кримінальної відповідальності і являється особою, двічі судимою, що вказує на його небажання виправитись, суддя вважає клопотання підлягаючим до задоволення.
Крім того, враховуючи суспільну небезпечність скоєного, обставини кримінального правопорушення, необхідно визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 24360 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177, 178,182,183,184,193,194,196 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИЛА:

Клопотання в.о. начальника СВ Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 . Взяти ОСОБА_3 під варту у залі суду.
Строк дії ухвали про тримання під вартою становить 60 днів. Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання працівниками Підволочиського РВ УМВС України у Тернопільській області 31 жовтня 2014 року по 29 грудня 2014 року.
Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі: двадцять чотири тисячі триста шістдесят гривень, яка вноситься в банк ГУДКСУ у Тернопільській області, розрахунковий рахунок 0474, код банку 838012, ідентифікаційний код 26198838, призначення платежу: застава згідно ухвали Підволочиського районного суду від 31.10.2014 року..
У разі внесення застави на ОСОБА_3 будуть покладені обов`язки:
прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю,
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого або суду.
У разі невиконання вказаних обов`язків ОСОБА_3 застава звертається у дохід держави.
Виконання ухвали покласти на в.о. начальника СВ Підволочиського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_6 .
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис
З оригіналом згідно:
Слідчий суддя ОСОБА_1