Справа № 138/2187/15-к
Провадження №:1-кп/138/147/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду обвинувальний акт з доданими матеріалами по кримінальному провадженню №0000934 від 04.12.2013 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, з вищою освітою, викладача Могилів-Подільського спеціалізованого мистецького навчального закладу-дитячої школи мистецтв, депутата Могилів-Подільської районної ради 6-го скликання, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу №114 від 06.12.2011, виданого начальником відділу культури і туризму Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_4 призначена на посаду директора Школи мистецтв. Згідно умов розділу V Статуту Школи мистецтв, затвердженого рішенням 12 сесії міської ради 6 скликання від 07.10.2011 №330 та розділу ІІІ Посадової інструкції директора дитячої школи мистецтв ОСОБА_4 будучи наділеною повноваженнями призначати на посади та звільняти з посад працівників закладу, відповідає за збереження в установленому порядку майна, організовує виконання кошторису доходів і видатків закладу, укладає угоди з юридичними і фізичними особами в установленому порядку, відкриває рахунки в установах банків або органах Державного казначейства, установлює надбавки, доплати, премії та надає матеріальну допомогу працівникам закладу відповідно до законодавства і за погодженням начальника відділу культури і туризму міської ради структуру та штатний розпис працівників закладу, видає в межах своєї компетенції накази та розпорядження і контролює їх виконання.

Таким чином, директор Школи мистецтв ОСОБА_4 виконувала організаційно- розпорядчі і адміністративно-господарські обов`язки та являлась службовою особою ( керівником) вказаного навчального закладу.

У грудні 2011 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на розтрату грошових коштів Школи мистецтв, яка знаходиться у комунальній власності.

Відповідно до наказу від 06.12.2011 №13, виданого директором Школи мистецтв ОСОБА_4 на користь свого чоловіка ОСОБА_5 (згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 13.07.1991 № НОМЕР_3 ), останній з 07.12.2011 прийнятий на посаду педагогічного працівника Школи мистецтв з оплатою праці згідно штатного розпису з встановленим 10 тарифним розрядом. У порушення вимог п.7.6 Положення про атестацію педагогічних працівників навчальних закладів та навчально-методичних установ сфери культури, затвердженого наказом Міністерства культури України від 31.10.2011 за № 75, 10 тарифний розряд ОСОБА_5 присвоєно без атестаційного листа за попереднім місцем роботи.

ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, керуючись мотивами незаконного і безоплатного обертання комунального майна на свою користь, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, діючи всупереч інтересам служби, на користь ОСОБА_5 , з яким перебувала у шлюбі, внесла недостовірні відомості до атестаційного листа від 20.03.2012, в якому вказано проходження ОСОБА_5 попередньої атестації у 2007 році та про форми підвищення кваліфікації у 2007-2012 роках.

У подальшому протоколом засідання атестаційної комісії (головою якої являлась ОСОБА_4 ) Школи мистецтв щодо проведення атестації педагогічних працівників від 30.03.2012 № 3, складеного з врахуванням рішень атестаційних комісій в розрізі кожного атестованого педагогічного працівника, зокрема атестаційного листа ОСОБА_5 від 20.03.2012, вказаному працівнику встановлено вищий тарифний розряд - 11, та зазначено про відповідність ОСОБА_5 займаній посаді.

Однак згідно даних трудової книжки ОСОБА_5 у 2007 році не перебував на педагогічній посаді та взагалі не працював, тобто зазначені у атестаційному листі від 20.03.2012 факти попередньої атестації у 2007 році не підтверджені.

Крім того, диплом про здобуття освіти ОСОБА_5 виданий не навчальним закладом України, а Бельцьким Державним Університетом ім. Алеку Руссо (республіка Молдова) від 21.06.1994 року серії НОМЕР_5, отриманий ОСОБА_5 як викладачем музики у школі. У період з 07.12.2011 по 01.01.2014 вищевказаний диплом не був визнаний еквівалентним в Україні для подальшого працевлаштування за фахом, згідно процедури визнання, передбаченої п.3 наказу Міністерства освіти і науки, молоді і спорту України від 29.03.2011 № 295 «Про затвердження Порядку визнання і встановлення еквівалентності в Україні документів про освіту, виданих навчальними закладами інших держав», в подальшому п. 2 Порядку визнання і встановлення еквівалентності в Україні документів про освіту, виданих навчальними закладами інших держав, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, молоді і спорту України від 28.05.2012 № 632.

Визначення освіти педагогічного працівника при працевлаштуванні на роботу передбачено п. 7 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993 № 102: освіта педагогічних працівників визначається на підставі дипломів, свідоцтв, атестатів або посвідчень про закінчення навчального закладу незалежно від спеціальності, яку вони отримали після закінчення навчального закладу.

Так по причині відсутності у педагогічного працівника підтвердження при прийняті на роботу освітньо-кваліфікаційного рівня освіти навчальних закладів України (не підтвердження факту здобуття освіти у освітніх закладах інших держав) та відсутності у педагогічного працівника освітньо-кваліфікаційного рівня на рівні молодшого спеціаліста при здобутті неповної вищої освіти (середньої спеціальної освіти) передбачено встановлення виключно 8 тарифного розряду.

За період з 07.12.2012 по 31.03.2012 викладачу ОСОБА_5 заробітна плата нараховувалась по 10 тарифному розряду, в період з 01.04.2012 по 31.08.2013 по 11 тарифному розряду.

Вказане порушення допущене з вини ОСОБА_4 , яка, перебуваючи на посаді директора Могилів-Подільського початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу - дитячої школи мистецтв, несла відповідальність за правильність встановлення працівникам тарифних ставок, посадових окладів згідно п. 4 Інструкції № 102 та в подальшому допустила нарахування викладачу ОСОБА_5 заробітної плати та єдиного соціального внеску з порушенням чинного законодавства

Отже, в результаті вищезазначених злочинних дій викладачу ОСОБА_5 безпідставно виплачено грошові кошти на загальну суму 14 888,04 грн. (в тому числі у грудні 2011 - 294,00 грн., у - 2012 році 8 514,26 грн., у 2013 - 6 079,78 грн.), чим спричинено матеріальні збитки Школі на загальну суму 14 888,04 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України - розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину за ч.2 ст. 191 КК України визнала, суду пояснила, що в 2011 році була призначена директором школи мистецтв, до цього працювала викладачем естрадного вокалу, вела учнів. Після призначення на посаду не хотіла залишати учнів без викладача, тому прийняла на роботу викладача чоловіка, хоча знала, що він отримав диплом про вищу освіту в Р.Молдова.. Підтвердила, що їй було відомо, що у останнього відсутня атестація за попереднім місцем роботи, оскільки він в 2007 році не працював взагалі, однак присвоїла 11 розряд. Атестаційний лист, в якому зазначено про наявність атестації, підписаний нею та за її вказівкою секретарем. Пояснила, що кваліфікаційний клас завищено з метою отримання викладачем підвищеної заробітної плати. За результатами ревізії було встановлено допущене порушення, нарахована сума збитків, які обвинувачена на сьогоднішній день вже частково відшкодувала. В скоєному розкаюється.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченої матеріалів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, особу винної та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 191 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_4 по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, вперше притягається до кримінальної відповідальності, є інвалідом ІІ групи, на утриманні мати 1934 року народження.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченої, а також враховуючи те, що обвинувачена частково відшкодувала шкоду спричинену кримінальним правопорушенням, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 мінімальне покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язанні з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, в межах санкції ч.2 ст. 191 КК України.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 здійснює догляд за матірю - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших працездатних дітей, які могли б утримувати ОСОБА_6 не має.

Згідно п. є ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, підлягають засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, особи, які на день набрання чинності Законом мають одного або обох батьків, які досягли 70 річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших прцездатних дітей.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України вчинене ОСОБА_4 до дня набрання чинності Законом України «Про амністію в 2014 році» ( 19.04.2014).

Остання погоджується на застосування відносно неї Закону України «Про амністію в 2014 році».

Враховуючи вище викладене, а також те, що судом не встановлено обставин, передбачених ст. 8 Закону України «Про амністію в 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», які б перешкоджали застосуванню до обвинуваченої амніістії, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхдно звільнити від відбування основного та додаткового покарань в порядку та на умовах, передбачених ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році».

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368-370, 374-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 191 КК України і обрати їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адімністративно-господарських обов`язків на строк 1 рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування основного та додаткового покарання в порядку та на умовах, передбачених п. є ст. 1 Закону України «Про амністію 2014 році».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (номер рахунку - НОМЕР_4 , код ЄДРПОУ - 38031302, одержувач - УК у Могилів-Подільському районі/Могилів-Подільський район/24060300) судові витрати за проведення експертизи в сумі 4915,20 грн. (чотири тисячі дев`ятсот п`ятнадцять гривень двадцять копійок).

Речові докази: наказ від 06.12.2011 №13, виданий директором Школи мистецтв ОСОБА_4 , про прийняття на роботу ОСОБА_5 ; заяву ОСОБА_5 про проходження атестації; довідку від 09.02.2012 №18 про форми підвищення кваліфікації у 2007-2012 навчальних роках ОСОБА_5 ; атестаційний лист на ім`я ОСОБА_5 від 20.03.2012; протокол №3 засідання атестаційної комісії ПСМНЗ -дитячої школи мистецтв від 30.03.2012; наказ від 02.04.2012 №14-А "Про підсумки проведення атестації педагогічних працівників ПСМНЗ - дитяча школа мистецтв", що поміщенні в спец пакет експертної служби НДЕКЦ №1780435та знаходяться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1