Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1603/10 Головуючий в 1-й Інстанції
категорія ч.2 ст. 186 кк україни званчук в.м.
Доповідач: сажинов В.В.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 р. грудня місяця „21 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участі прокурора ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 20 жовтня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

- за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки; зобовязаний повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід підписка про невиїзд.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним і засуджений за злочин, вчинений ним за таких обставин.

ОСОБА_5 08 лютого 2010 року близько 19 години 30 хвилин знаходячись в стані алкогольного спяніння біля будинку № 7 по вул. 14 Північна в м. Херсоні з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, погрожуючи насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя, а також застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя стосовно потерпілого ОСОБА_6, що виразилося в утриманні за руку, відкрито викрали у потерпілого майно на суму 305 гривень, а саме мобільний телефон вартістю 300 гривень та пачку сигарет вартістю 5 гривень.

У своїй апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини засудженого та правильності кваліфікації його дій судом, посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості. При цьому зазначає, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий корисливий злочин в стані алкогольного спяніння, раніше вже притягувався до кримінальньої відповідальності. У звязку з чим просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання з ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача, пояснення засудженого ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, прохання ОСОБА_5 в останньому слові про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції прокурора, колегія суддів проходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який він засуджений, при обставинах встановлених судом та викладених у вироку, підтверджується зібраними по справі доказами та не оспорюється в апеляції прокурором. Судом дії засудженого кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України правильно.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування вироку, не встановлено.

Призначаючи засудженому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що помякшують покарання, зокрема: повне визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку; засудження ним своєї протиправної поведінки та відсутність тяжких наслідків. Зазначені обставини, на думку колегії суддів, обгрунтовано дали суду підстави для призначення покарання ОСОБА_5 із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням.

Тому доводи апеляції прокурора про невідповідність призначеного судом ОСОБА_5 покарання ступені тяжкості злочину та особі винного внаслідок мякості є необгрунтованими і до уваги не приймаються. Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, та воно є необхідне та достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Таким чином вирок суду має бути залишений без зміни.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 20 жовтня 2010 року стосовно ОСОБА_5 - без зміни.

Головуючий:

Судді: