Справа № 307/2098/15-к
Провадження № 1-в/307/5/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року Тячівський районний суд в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника Тячівського МРВ КВІ ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів подання інспектора Тячівського МРВ КВІ відділу ДПтС України в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , для відбування покарання призначеного вироком Тячівського районного суду від 07.04.2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Інспектор Тячівського МРВ КВІ звернувся до суду з поданням у якому просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком Тячівського районного суду від 07.04.2014 року у зв`язку з тим, що він перестав з`являтися у МРВ КВІ, виїхав із місця постійного проживання і не повідомив про своє місце знаходження.

Представник кримінально-виконавчої інспекції в судовому засіданні подання підтримала.

Розглянувши матеріали подання, заслухавши думку прокурора, який його підтримав, суд вважає, що подання інспектора Тячівського МРВ КВІ підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Дане подання призначалося до розгляду неодноразово. Однак засуджений ОСОБА_5 у судове засідання жодного разу не з`явився, а примусові приводи відносно нього працівниками поліції не виконані.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

У відповідності до приписів ст. 539 КПК України, якими регламентовано порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, у судове засідання для вирішення такого питання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

За змістом положень ч. 4 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду подання, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вироком Тячівського районного суду від 07.04.2014 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо протягом визначеного строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 2 та 3 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з вимогами ст. 78 КК України, суд скасовує звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направляє для відбування призначеного покарання у разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п. 5.4. розділу 4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом МВС України від 19.12.2003 року № 270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 року за №16/8615, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Такими чином, вказана норма закону та підзаконного акту, який найбільш детально регулює вказану сферу суспільних відносин передбачають, що суд вправі направити засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання ним хоча б одного із тих обов`язків, які були покладені на нього судом у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, а обов`язок довести існування таких підстав покладається на орган, який здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Як вбачається з особової справи ОСОБА_5 , кримінально-виконавчою інспекцією в межах десятиденного строку вирок було прийнято до виконання про що в Тячівський районний суд 12.05.2015 року направлено повідомлення.
12.05.2014 р. засуджений був викликаний в КВІ, де йому було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки, відібрано пояснення, проведено профілактичну бесіду та під розписку попереджено про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання.
Наявними у матеріалах справи документами доведено, що ОСОБА_5 на початку 2015 року без повідомлення КВІ покинув своє постійне місце проживання, на виклики до кримінально-виконавчої інспекції не з`являвся, тобто ухиляється від виконання рішення суду (а. с. 43-45).

Згідно довідок Нересницької сільської ради та пояснень його матері, ОСОБА_6 , засуджений відсутній на території вказаної сільської ради та на даний час точне місце його знаходження невідоме.

КВІ було вжито всіх можливих законодавством заходів щодо встановлення його місця знаходження, зокрема, опитано матір засудженого (а. с. 54), направлено відповідні запити в державні установи, перевірено в медичних установах за місцем проживання, моргах, чи не стала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину та чи не значиться він на обліках в органах внутрішніх справ серед затриманих, адмінарештованих.

Враховуючи наведене суд вважає, що звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням слід скасувати та направити його для відбування призначеного покарання згідно вироку суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання інспектора Тячівського МРВ КВІ відділу ДПтС України в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання задовольнити.

Направити засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком Тячівського районного суду від 07.04.2014 року в місця позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1