Справа № 602/1018/15-к
Провадження № 1-кп/602/88/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" листопада 2015 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальне провадження №0000218 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мідяниця Іршавського району Закарпатської області, мешканця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 у період з 27.11.1997 року по 05.05.1999 року проходив строкову військову службу у Міністерстві надзвичайних ситуацій України. Відповідно до наказу Президента України № 255 від 16.03.1999 року ОСОБА_5 з 05.05.1999 року звільнений в запас, а з 18.02.2000 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний. Згідно ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають п`ять і більше дітей віком до 16 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки, на утриманні яких перебувають діти віком до 16 років (такі жінки можуть бути призвані на військову службу в разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках. 02 червня 2015 року ОСОБА_5 на виконання Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» прибув до Лановецької філії Збаразько-Лановецького ОРВК Тернопільської області, для проходження медичного огляду та відправлення для подальшого проходження служби за мобілізацією. За результатами медичного огляду від 04.06.2015 року військовозобов`язаного ОСОБА_5 було визнано придатним до проходження військової служби. 19 червня 2015 року о 09 годині 15 хвилин, перебуваючи на території Лановецької філії Збаразько-Лановецького ОРВК в Тернопільській області, ОСОБА_5 отримав повістку від працівників Лановецької філії Збаразько-Лановецького ОРВК в Тернопільській області про необхідність прибуття 9 липня 2015 року в Збаразько-Лановецький ОРВК в Тернопільській області для проходження служби за мобілізацією. Однак, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про необхідність прибуття 9 липня 2015 року в Збаразько-Лановецький ОРВК в Тернопільській області, для проходження військової служби за мобілізацією, діючи усупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не з`явився без поважних причин до призовного пункту, а саме до Збаразько-Лановецького ОРВК в Тернопільській області, що по вул. Б.Хмельницького, 22 в м. Збараж Тернопільської області, 9 липня 2015 року, для подальшого проходження служби в Збройних силах України.
Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю і в судовому засіданні пояснив, що в червні 2015 року ним було пройдено медогляд, за результатами якого він був визнаний придатним до проходження військової служби. 19 червня 2015 року йому було вручено повістку, в якій зазначалася необхідність прибуття 09 липня 2015 року до Збаразько-Лановецького ОРВК в Тернопільській області для проходження служби за мобілізацією. Разом з тим, в цей період його тестеві пенсійного віку, який проживає разом з ним, ампутували ногу і він потребував постійного догляду. Враховуючи те, що його дружина працює і потребує постійного відлучення на роботу, в них на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, теща, яка також проживає разом з ними, є людиною похилого віку, тому він не мав змоги покинути свою сім`ю, щоб проходити військову службу і вирішив залишитися вдома. 09 липня 2015 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 він не з`явився, хоча був придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не мав правових підстав для відстрочки від призову на військову службу. В даний час він жаліє про свій вчинок, щиро кається та обіцяє, що у випадку повторного виклику до лав ЗС України, більше ухилятися від служби не буде, оскільки усвідомив помилковість свого вчинку.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, фактичні обставини справи, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Визначаючи розмір та вид покарання, суд враховує, що обвинувачений є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, на досудовому та судовому слідстві активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та встановленню істини по справі, і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в найменшому розмірі, передбаченому санкцією даної статті КК України.
Водночас, суд поміж названих пом`якшуючих обставин, враховує також і інші конкретні обставини справи, та особу винного, який виключно позитивно характеризується за місцем проживання, до та після вчинення кримінального правопорушення не вчиняв правопорушень, вперше притягується до кримінальної відповідальності, в нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, і приходить до висновку, що вказані обставини знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Всі вищеназвані обставини впливають на характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і суд вважає, що вони дають підстави для застосування до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі без його ізоляції від суспільства.
Разом з тим, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 в період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, на нього слід покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1