АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/2110/15 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Справа № 640/3902/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 грудня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000678 від 09.02.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, не одружений, з неповною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимий: 29.01.2001 року Київським районним судом м.Харкова за ст.19, ч. 2 ст. 141 КК України (редакція 1961 р.) до позбавлення волі на 2 роки 6 місяців; 20.12.2001 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 185, ч.2 ст.309, ст.ст.70, 71 КК України до позбавлення волі на 3 роки; 12.11.2004 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.ст.70,71 КК України до позбавлення волі на 4 роки; 27.10.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ст.186 КК України до позбавлення волі на 5 років; 15.04.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до арешту на 4 місяці, покарання не відбуте; 01.04.2015 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, вирок набув законної сили; 08.06.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, вирок набув законної сили.

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів: за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 8 червня 2015 року та за вказаним вироком Київського районного суду м.Харкова шляхом часткового складання призначених покарань призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 15.04.2014 року у вигляді 1 місяця арешту, що за правилами ст.72 КК України дорівнює 1 місяцю позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання відраховано з моменту затримання обвинуваченого, з 9 лютого 2015 року. Міру запобіжного заходу до набрання вироком чинності, тримання під вартою, залишено без змін.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним в тім, що 9 лютого 2015 року, приблизно о 14-00 годині, знаходячись на вулиці Г. Праці у м. Харкові поблизу будинку № 20/321, діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу викрав з лівої кишені шуби ОСОБА_8 гаманець ТМ «Versace Collection» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4 від 20.02.2015 року 1260 гривень, з грошима в сумі 460 гривень та 100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБ України на момент вчинення кримінального правопорушення становить 2496 гривень. Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4216 гривень.

На вказане судове рішення обвинуваченим подана апеляційна скарга в якій він просить змінити вирок в частині призначення покарання шляхом його пом`якшення. В обґрунтування доводів вказує на те, що є єдиною дитиною в сім`ї, на вчинення злочину його підштовхнуло тяжке матеріальне становище та наявність тяжкого захворювання, гепатиту «С».

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримував доводи поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розглядом поданої апеляційної скарги в межах її доводів встановлено, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження докази щодо фактичних обставин справи не досліджував.

Із матеріалів кримінального провадження та технічного звукозапису судового засідання вбачається, що головуючий ретельно роз`яснив учасникам судового процесу порядок та наслідки розгляду кримінального провадження за ч.3 ст.349 КПК України, при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого, який повністю визнав вину, не оспорював фактичні обставини справи, та вивченням даних, що характеризують особу обвинуваченого. Потерпіла ОСОБА_8 належним чином повідомлялась про дату та час розгляду кримінального провадження, надала згоду на розгляд справи у її відсутність. /т.2 а.с.113 /.

При таких обставинах, суд вимог ч.3 ст.349 КПК України не порушив, з достатньою повнотою, в межах визначеного обсягу дослідив обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обгрунтовано прийшов до висновку про його винуватість за ч.2 ст.185 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування у будь-якому разі судового рішення не встановлено.

При перевірці вироку в частині правильності призначення покарання обвинуваченому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України обрав ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання в виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 8 червня 2015 року та за даним вироком призначив 3 роки позбавлення волі. Потім на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 15.04.2014 року 1 місяця арешту, що за правилами ст. 72 КК України дорівнює 1 місяцю позбавлення волі, остаточно призначив обвинуваченому покарання в виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
При цьому врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії середньої тяжкості, виважено підійшов до наслідків вчиненого. В достатній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого та середньої тяжкості злочинів, відбував покарання в виді позбавлення волі, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2013 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, характеризується по місцю проживання опосередковано. До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд обгрунтовано відніс щире каяття. Обтяжуючих покарання обставин встановлено не було.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, приймаючи до уваги доводи апеляційнолї скарги обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання в близьких до мінімальних граничних меж санкції ч.2 ст.185 КК України, та остаточне за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, являється необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України. Виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, який не має постійного місця роботи, суспільно-корисною працею не займався, в період непогашених судимостей за попередні злочини продовжив вчиняти злочини, що не дає підстав для пом`якшення покарання, задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

_____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4