Справа № 203/7014/13-к
УХВАЛА

23 жовтня 2013 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді Маймура Ф.Ф.

при секретарі Кретові К.В.,

розглянувши клопотання слідчого СВ Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0004064, за ознаками криминального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2013 року слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що 01.02.2008 року між банком та Чернишовим було укладено кредитний договір, забезпечення виконання зобовязань є договір іпотеки від 01.02.2008. Предметом іпотеки виступає обєкти інвестування на житлове приміщення. На виконання договору іпотеки після завершення будівництва між банком та іпотекодавцем було укладено договір іпотеки, який в іпотеку банку передає вже введену в експлуатацію квартиру №17 за адресою: пр. К. Маркса 3, м. Дніпропетровськ. Виходячи з наданої інформації Дніпропетровського міського управління юстиції номери (№9937228) та (№9937179) не співпадають з реєстраційним у реєстрі прав власності на обєкти нерухомого майна (№26263358), що було зареєстровано за АТ Родовід Банк. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що на квартиру №17, що являється предметом договору іпотеки, було спрямоване кримінальне правопорушення, тому з метою забезпечення цивільного позову, уникнення втрати чи знищення майна, виникла необхідність у накладенні арешту.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його

Відповідно до ч. 2 п. 5 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

При цьому, слідчим не доведено та не зазначено, яке саме має відношення той факт, що не співпадають надані Дніпропетровським міським управлінням юстиції номери, про реєстрацію іпотеки №9937228 та обтяження №9937179 з реєстром АТ Родовід Банк до обставин вказаного правопорушення у даному кримінальному провадженню, а саме до обставин зазначених у фабулі кримінального провадження. Так, відповідно до наданого витягу з вказаного кримінального провадження зазначено, що посадові особи банку ПАТ Родовід зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам роботи використали бюджетні кошти в якості кредитних коштів, які були надані громадянам в якості кредитів та в подальшому не погашені, передбачене ч.1 ст. 364 КК України, тоді як в клопотанні зовсім не доведено, що саме в діях посадових осіб банку ПАТ Родовід є факт здійснення зловживання службовим становищем та взагалі їх відношення до того, що реєстраційні номери не співпадають з реєстром права власності, у звязку з чим захід забезпечення кримінального провадження в такий спосіб не може бути застосований з метою досягнення дієвості цього провадження, оскільки виходить за межі фабули кримінального правопорушення.

Крім того, слід врахувати той факт, що задоволення клопотання за таких обставин може призвести до необґрунтованого обмеження прав та свобод третіх осіб, які не є учасниками кримінального провадження №0004064.

Між тим, з поданих матеріалів вбачається, що клопотання слідчого не погоджено з прокурором.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 170, 309, 369 372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0004064, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ф.Ф. Маймур