Провадження № 11-кп/792/623/15
Справа № 688/788/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001107 від 06 грудня 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дальнєрєченськ Приморського краю Російської Федерації, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, не працює, раніше судимий вироком Шепетівського міськрайонного суду від 14 жовтня 2013 року за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, з призначенням покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Шепетівського міськрайонного суду від 14 жовтня 2013 року, остаточно визначено ОСОБА_7 8 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_7 змінено з домашнього арешту на взяття під варту з зали суду.

Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з 27 серпня 2015 року, зараховано в цей строк час його тримання під вартою з 07 грудня по 08 грудня 2014 року включно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково: ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 8 986 грн. 40 коп. матеріальної та 50 000 грн. моральної шкоди.

Судом вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду, 06 грудня 2014 року у вечірній час ОСОБА_7 відпочивав разом зі своїми знайомими, своєю дівчиною ОСОБА_11 та її подругою ОСОБА_12 у приміщенні магазину-павільйону „ ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 . До них приєднався потерпілий ОСОБА_9 , який протягом дня знаходився там же і вживав алкогольні напої. Близько 23-ї години в приміщенні магазину залишився обвинувачений ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_9 , продавець ОСОБА_13 та її чоловік ОСОБА_14 .

У подальшому ОСОБА_7 дістав з кишені своєї куртки розкладного ножа та почав хизуватись перед потерпілим ОСОБА_9 . Останній попросив передати йому ножа, однак ОСОБА_7 відмовив йому. У зв`язку з цим між ними раптово виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 , який знаходився навпроти потерпілого та тримав розкладного ножа у правій руці на рівні розташування його пахової ділянки, маючи за мету умисно заподіяти ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, умисно завдав один удар ножем потерпілому в праву пахову ділянку. ОСОБА_9 намагався припинити його протиправні дії та схопив лезо ножа кистю лівої руки, захищаючись від ОСОБА_7 .

У результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани пахової ділянки з ушкодженням правої стегнової вени та артерії, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що призвело до його смерті.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок колото-різаного поранення правої пахової ділянки з ушкодженням стегнової вени та артерії, що призвело до гострої крововтрати.

Також ОСОБА_9 було заподіяно три рани на долонних поверхнях другого, третього та четвертого пальців лівої кисті, два садна на тильній поверхні лівої кисті, чотири садна на тильній поверхні правої кисті, садно в крижовій ділянці, які мають ознаки тілесного ушкодження легкого ступеня і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду змінити та призначити йому менш суворе покарання.

Посилався на невідповідність фактичним обставинам висновку суду про наявність в нього умислу на заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть.

Стверджував, що перебував з потерпілим ОСОБА_9 у дружніх стосунках, не мав з ним у день події конфліктів та непорозумінь, а відтак у нього не було мотиву та приводу умисно завдати тому будь-яке тілесне ушкодження.

Зазначав, що він є шульгою та тримав ножа в лівій руці, а не у правій, як зазначено у вироку суду, і він нею не завдав удар потерпілому, а відтягував назад обидві його руки. Потерпілий же отримав травму випадково внаслідок шарпанини з ножем у руці.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів про зміну вироку суду і пом`якшення покарання; думку прокурора про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджений сукупністю досліджених та детально викладених у вироку доказів.
Обвинувачений ОСОБА_15 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Стверджував, що ОСОБА_16 був у стані алкогольного сп`яніння, почав видирати в нього розкладного ножа, якого він (обвинувачений) показував ОСОБА_14 та тримав у лівій руці, і одномоментно наніс собі поранення, встромивши ножа в область паху. Він бачив як ОСОБА_16 почав присідати на підлогу, тримаючи ножа в руках, а коли присів, то ніж випав. Він (обвинувачений) попросив викликати „швидку допомогу, а сам взяв ножа і вибіг з ним з магазину та викинув. Повернувся до ОСОБА_17 і закривав рану руками до того часу, поки приїхала карета „швидкої допомоги. Перед цим він також показував ножа товаришам, а потерпілий почав бити цим ножем в стіл та поранив собі пальці.
Проте вина ОСОБА_18 у скоєнні вищенаведених дій за вказаних у вироку обставин підтверджена зібраними і перевіреними в судовому засіданні доказами.
Свідок ОСОБА_13 , яка працює продавцем в магазині-павільйоні „Алексейчик, підтвердила, що ОСОБА_9 протягом усього вечора вживав алкогольні напої. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 стояли один навпроти одного та спокійно розмовляли, при цьому ОСОБА_9 стояв до неї спиною. Почувши крик ОСОБА_7 про виклик „швидкої допомоги, вона побачила ОСОБА_9 , який спирався на прилавок та кров, що бризкала на підлогу. Вона не бачила, хто заподіяв удар потерпілому, але пояснила, що ОСОБА_7 панікував та сказав, що це він штирхнув потерпілого ножем. Стверджувала, що перед цими подіями не бачила жодних порізів на руках ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_14 в суді підтвердив, що розглядав розкладного ножа, який належав ОСОБА_7 . ОСОБА_9 просив дати йому цього ножа, але він відмовив, склав ножа, натиснувши на фіксатор, і віддав ОСОБА_7 . Після цього він вийшов закрити літній павільйон, а коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 стояли один навпроти одного, їхні руки були зімкнені, вони зігнулися один до одного і відразу з`явилась кров. Після цього ОСОБА_7 крикнув, щоб викликали „швидку допомогу. Штовханини між ними не бачив, але зрозумів, що поранення ОСОБА_9 було завдано ножем.
Свідок ОСОБА_19 фельдшер Шепетівської станції екстреної медичної допомоги у суді показала, що перебувала на чергуванні у складі виїзної бригади, коли отримала виклик до магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля якого впав мужчина і розбив голову. На місці побачила, що біля дверей магазину без свідомості знаходиться потерпілий ОСОБА_9 . При огляді виявила в нього поранення правої пахової ділянки та визначила, що він був мертвий. ОСОБА_7 , який був поряд, повідомив, що мало знайомий з потерпілим, що той прийшов у магазин і скаржився на біль у животі, можливо поранився до арматури.
Саме такі показання цих свідків суд поклав в обґрунтування вироку на доведеність винуватості ОСОБА_7 , бо ці особи були безпосередніми очевидцями подій, що передували вчиненню злочину, самого злочину і поведінки обвинуваченого після нього.
При цьому суд навів відповідні мотиви з яких не взяв до уваги показання інших свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .
Крім того, факт вчинення ОСОБА_7 злочину об`єктивно стверджується даними протоколів:

- огляду місця події від 06 грудня 2014 року з фототаблицями, на яких зафіксовано місцевість біля магазину„Алексейчик, зокрема зі слідами речовини бурого кольору на бруківці біля нього, та загальний вигляд магазину (а.м.к.п. 4-7, 11-17, т.1);

- огляду місця події та трупа від 07 грудня 2014 року з фототаблицями, де встановлено просякнутість одягу ОСОБА_9 вологою темно-червоного кольору та виявлено в правій паховій ділянці рану овально-веретеноподібної форми розмірами біля 2,5?0,5 см (а.м.к.п. 18-19, 21-22, т.1);

- огляду місця події від 07 грудня 2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , де неподалік від магазину„ ІНФОРМАЦІЯ_2 на сніговому покритті виявлено ніж розкладний, який, за поясненнями ОСОБА_7 , належить йому (а.м.к.п. 33-34, т.1);
- слідчих експериментів від 08 грудня 2014 року, проведених за участю експерта-криміналіста ОСОБА_23 , судово-медичного експерта ОСОБА_24 зі свідками: ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , де останні показали та розповіли про обставини подій, очевидцями яких вони були (а.м.к.п., 63-80).

Наведені докази об`єктивно узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи № 433 від 26 грудня 2014 року про виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження:

а) рана правої пахової ділянки з ушкодженням правої стегнової вени та артерії. Дане тілесне ушкодження виникло від одноразової дії гострого колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення, а в даному випадку призвело до смерті;

б) три рани на долонних поверхнях другого, третього та четвертого пальців лівої кисті, які виникли від дії гострого ріжучого предмета, яким могло бути лезо клинка ножа, незадовго до настання смерті, мають ознаки тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості у живої людини і в причинному зв`язку із настанням смерті не знаходяться;

в) два садна на тильній поверхні лівої кисті, чотири садна на тильній поверхні правої кисті, садно в крижовій ділянці, які виникли від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі незадовго до настання смерті, мають ознаки тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості у живої людини і в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

Смерть ОСОБА_17 настала внаслідок колото-різаного поранення правої пахової ділянки з ушкодженням стегнової вени та артерії, що призвело до гострої крововтрати.

Враховуючи характер поранення правої пахової ділянки з ушкодженнями великих судин (стегнової вени та артерії), яке супроводжувалось швидкою та масивною крововтратою, при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_25 врятувати життя було б малоймовірно.

При судово-токсилогічній експертизі крові та сечі з трупа ОСОБА_17 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості: в крові 3,9 % (проміле), в сечі 4.46 %; дана концентрація етилового алкоголю в крові може відповідати ступеню „тяжке отруєння по відношенню до живої людини (а.м.к.п. 151-153, т.1).

Висновок експертизи об`єктивно доповнює вищенаведені докази і відображає характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію та механізм утворення, а тому не викликає сумнівів у його достовірності.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_24 підтвердив, що для нанесення поранення потерпілому ОСОБА_25 найбільш вірогідним є розташування один навпроти одного потерпілого та обвинуваченого в момент спричинення рани правої пахової ділянки потерпілому; враховуючи напрямок ранового каналу та характер самої рани правої пахової ділянки ОСОБА_9 , травмуючий предмет рухався з достатньою для утворення силою в напрямку спереду назад, дещо зверху вниз, незначно зліва направо відносно тіла потерпілого; крім того, тілесні ушкодження у вигляді трьох ран на долонних поверхнях другого, третього та четвертого пальців лівої кисті потерпілого могли бути утвореними в результаті стримування потерпілим ножа, який в цей час знаходився у обвинуваченого. Тілесне ушкодження у вигляді рани правої пахової ділянки з ушкодженням правої стегнової вени та артерії потерпілого могло бути утвореним у результаті удару ножем з боку обвинуваченого як правою, так і лівою рукою.

Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що смертельне тілесне ушкодження могло бути заподіяне самим потерпілим під час того, як він відбирав ножа в обвинуваченого ОСОБА_7 , є неспроможними.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що рани на пальцях рук потерпілого утворились у результаті сковзання його руки з ручки ножа при ударі до кришки стола.

Згідно висновків судово-імунологічної експертизи № 2057 від 10 грудня 2014 року, судово-медичної експертизи ножа № 191 від 19 січня 2015 року, судово-імунологічних експертиз № 36 та № 37 від 18 лютого 2015 року встановлено, що кров на вістрі ножа, спортивних штанах та шматку марлі належить ОСОБА_9 та не може походити від ОСОБА_7 (а.м.к.п. 155, 191-193, 226-227, 232-233, т.1).

Відповідно до висновку судової трасологічної експертизи № 23 від 17 лютого 2015 року, ніж, вилучений під час огляду місця події 07 грудня 2014 року неподалік магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_3 за фактом нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , не є холодною зброєю (а.м.к.п. 239-243, т.1).

За висновком судової медико-криміналістичної експертизи № 10-мк від 13 лютого 2015 року одного клаптя шкіри, вилученого із правої пахової ділянки трупа потерпілого ОСОБА_17 та одного складного ножа „STRIDER заводського виготовлення, встановлено, що одиночна проникаюче-наскрізна колото-різана рана, вилучена із правої пахової ділянки трупа ОСОБА_17 , могла утворитись від одноразової колючо-ріжучої травмуючої дії клинка складного ножа „STRIDER заводського виготовлення, який був виявлений і вилучений 07 грудня 2014 року під час проведення огляду місця події і наданий для проведення цієї експертизи (а.м.к.п. 198-204, т.1).

Ретельно проаналізувавши всі докази в їх сукупності, в тому числі показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо нанесення потерпілому удару з необережності, які спростовуються вищенаведеними доказами, суд першої інстанції дав їм належну оцінку, правильно встановив фактичні обставини провадження й дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Даючи правову оцінку, суд правильно кваліфікував такі дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України, ураховуючи характер, силу і спрямованість удару та сукупність всіх обставин і дійшов переконливого висновку про умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, навівши у вироку мотиви прийнятого рішення та наявність у діях обвинуваченого складу саме цього злочину.

Так, хизуючись своїм ножем, який є небезпечним предметом, перед потерпілим, що перебував в очевидному для ОСОБА_7 стані алкогольного сп`яніння та не міг адекватно реагувати на відмову обвинуваченого дати йому ножа, обвинувачений, завдаючи потерпілому удару ножем, усвідомлював небезпечний характер свого діяння, зокрема те, що заподіює потерпілому тілесні ушкодження, небезпечні для його життя.
Крім того, відповідно до вже згаданого висновку судово-медичної експертизи № 433 від 26 грудня 2014 року, тілесні ушкодження у вигляді трьох ран на долонних поверхнях другого, третього та четвертого пальців лівої кисті, виникли від дії гострого ріжучого предмета, яким могло бути лезо клинка ножа, незадовго до настання смерті. Це також свідчить про те, що потерпілий схопив лезо ножа кистю лівої руки, саме захищаючись від обвинуваченого.
Викладене підтверджується і висновком судово-медичної експертизи № 149 від 01 липня 2015 року, відповідно до якого такі тілесні ушкодження могли утворитись в результаті стримування потерпілим ножа, який в цей час знаходився у обвинуваченого (а.м.к.п. 249-252, т.3).

Ці обставини поряд з іншими об`єктивними даними: характером взаємин між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 , які передували злочину; станом алкогольного сп`яніння потерпілого в момент спричинення ушкодження; характером, локалізацією та механізмом спричинення тілесного ушкодження; поведінкою обвинуваченого після заподіяння потерпілому ножового поранення, у своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_7 мав намір умисно заподіяти потерпілому будь-які тілесні ушкодження і не міг не передбачати, що від удару ножем може спричинити смертельне ушкодження.

Покарання ОСОБА_7 призначено судом відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, думки потерпілого ОСОБА_10 , щоб суворо не карати його.

ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий за аналогічний умисний злочин проти життя і здоров`я, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом обґрунтовано визнано рецидив злочину та вчинення злочину повторно. При цьому з посиланням на докази вмотивовано не взято до уваги іншу обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, як таку, що не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, місцевий суд дійшов переконливого висновку про те, що ці обставини свідчать про стійку антисоціальну установку обвинуваченого та можливість його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк за санкцією ч.2 ст.121 КК України.

Правильно судом призначено покарання і за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

Таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди вирішений судом відповідно до вимог чинного цивільного та кримінального процесуального законодавства.

Розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь потерпілого, визначений судом з урахуванням глибини та тривалості перенесених ним моральних страждань, пов`язаних із втратою сина.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду, про що ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2