ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Рішенням Токмаківського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2011 року ОСОБА_5 зобов`язано до щомісячної сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак ОСОБА_5 від сплати аліментів злісно ухиляється, офіційно не працевлаштовувався, що робило неможливим примусово утримувати аліменти, а коли і працював то не повідомляв органи виконавчої служби про працевлаштування та бухгалтерію про обов`язок щодо утримання аліментів, що робило неможливим примусово утримувати аліменти, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, на вимогу державного виконавця погасити заборгованість та на попередження про відповідальність не реагував. В наслідок чого у нього виникла заборгованість по виплаті аліментів за період з 01.09.2014 року по 01.11.2015 року в розмірі 5202 грн.60 коп..

В судовому засіданні обвинувачений вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю не заперечуючи факту невиплати аліментів, стверджує, що збирається відшкодувати завдану шкоду.
ОСОБА_4 , допитана в судовому засіданні як представник потерпілої, суду пояснила, що від сумісного проживання з обвинуваченим у них народилася дитина, після припинення сумісного проживання обвинувачений не приймав участі в утриманні дитини, тому вона подала позов про стягнення аліментів. Аліменти обвинувачений майже не платив, вона намагалась поговорити з обвинуваченим, але він уникав розмови, пояснюючи не сплату аліментів відсутністю коштів.
Відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, потерпілу, дослідив докази щодо наявності заборгованості, докази про ухилення від сплати аліментів, матеріали що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст. 164 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої ї тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно .
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, думки потерпілої, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді обмеження волі з випробуванням.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

У відповідності до ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки :

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: