Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/1894/15 Головуючий в суді І-ої інстанції: ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 191 Доповідач: ОСОБА_2
У х в а л а
Іменем України

16.12.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - , - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000041, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та представника потерпілого ОСОБА_10 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16.09.2015 року у кримінальному провадженні 0000041,-

в с т а н о в и л а :
Зазначеною ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.09.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000041 по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 191 КК України повернутий прокурору прокуратури Деснянського району м. Києва ОСОБА_11 через невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так як при викладі фактичних обставин зазначено 86 епізодів розтрати чужого майна ОСОБА_9 шляхом зловживання своїм службовим становищем, проте без зазначення даних про подію злочину (час, місце, спосіб та інші обставини) скоєння кожного епізоду, що свідчить про неконкретність пред`явленогообвинувачення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання, вказуючи при цьому, що ухала суду є незаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор вказує, що чинним КПК України не передбачено у якій формі мають бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, а також те, що вони мають відповідати один одному, а тому, на думку прокурора, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000041 містить чітко зазначене формулювання обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, яке викладено у рамках стислого викладу його фактичних обставин та відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, так як включає всі необхідні відомості, передбачені КПК України та встановлені досудовим розслідуванням.

Крім того, апелянт вказує, що обвинувальний акт саме в даній редакції розглядався Деснянським районним судом м. Києва, за результатами судового розгляду 15.04.2015 якого винесено ухвалу про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Представник потерпілого в своїй апеляційній скарзі також просить ухвалу скасувати, та постановити нову ухвалу, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.2 ст. 191 КК України повернути до суду першої інстанції для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки на її думку ухвала є незаконною внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КК України, оскільки містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, при цьому конкретно вказано кваліфікуючі ознаки, та формулювання обвинувачення, що підтверджується текстом обвинувального акту, складеного та затвердженого 28.08.2014 року і в якому по кожному епізоду зазначено дату і час вчинення злочину, місце вчинення злочину, спосіб вчинення злочину та обставини за яких вчинявся злочин.

Серед іншого, апелянт вказує, що 28 серпня 2014 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, тобто у розтраті чужого майна ( грошових коштів ЖБК «Кристал-20») шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, і обвинувальний акт від 28 серпня 2014 року відносно ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України був затверджений прокурором та направлений до суду, і слухання по даній справі відбувається повторно, при цьому під час першого розгляду справи ні захисник, ні обвинувачений ОСОБА_9 не заперечували з приводу призначення справи до розгляду, тобто обвинувальний акт відповідав вимогам ст.291 КК України і відповідно судовий розгляд відбувся із постановленням ухвали суду, яка була скасована апеляційною інстанцією.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого, та просили скасувати ухвалу, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, та просили скасувати ухвалу суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та представника потерпілого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, і, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На думку колегії суддів, з огляду на зміст викладених в обвинувальному акті подій та юридичної кваліфікації дій ОСОБА_9 , визначеної органами досудового розслідування та прокурором при затвердженні обвинувального акту, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачення не відповідає фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Так, при викладі фактичних обставин скоєного ОСОБА_9 правопорушення зазначено 86 епізодів розтрати чужого майна ОСОБА_9 шляхом зловживання своїм службовим становищем, проте без зазначення даних про подію злочину (час, місце, спосіб та інші обставини) скоєння кожного епізоду, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого про необґрунтованість висновків суду першої інстанції в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки відсутність посилань на фактичні обставини, унеможливлює судовий розгляд справи відповідно визначеної слідчим юридичної кваліфікації дій підозрюваного.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого та скасування ухвали.

Керуючись ст.ст.407, ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16.09.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000041 по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 191 КК України повернутий прокурору прокуратури Деснянського району м. Києва ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ __________________