Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1- 85/2010 року
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової І.В.

при секретарі - Бондаренко О.В.,

з участю прокурора Ільїна Ю.А.,

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориспіль Київської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, працюючого водієм служби спецтранспорту Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Бориспіль», зареєстрованого АДРЕСА_1, раніше не судимого, у вченні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2009 року близько 9.00 годин ОСОБА_2, знаходячись на своєму робочому місці водія служби спецтранспорту Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Бориспіль», розташованому в м. Бориспіль-7, що в Київській області, отримав вказівку від диспетчера про те, що він повинен перевезти пасажирів від терміналу «А» до літака рейсу № 25, сполученням «Київ-Сімферополь» та після того, як він відвіз пасажирів до літака, поїхав на стоянку. Коли автобус прибув на стоянку, ОСОБА_2 зайшов до салону автобусу, де побачив сумку світло-коричневого кольору. Підійшовши до сумки, ОСОБА_2, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, з корисливих мотивів, відкрив сумку, яка належала ОСОБА_3, звідки таємно викрав гроші в сумі 2000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 17.07.2009 року становить 764,05 гривень за один долар США, на загальну суму 15281 гривня, та грошима в сумі 5000 гривень, частину яких сховав під гумове покриття в кабіні водія, іншими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 20281 гривня.

Суд визнав доведеним вину підсудного ОСОБА_2 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) оскільки вона повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в предявленому йому обвинуваченні не визнав, показав, що не скоював зазначеного в обвинуваченні злочину. На посаді водія в службі спецтранспорту аерпопорту «Бориспіль» він працює з 2006 року по даний час. 17 липня 2009 року він з 8.00години приступив до роботи та в 9.30 годині від диспетчера отримав вказівку їхати до терміналу «А» за пасажирами рейсу «Київ-Сімферополь» . Після загрузки він відвіз пасажирів до літака, де вигрузив пасажирів та поїхав на стоянку. Приїхавши на стоянку, він побачив, що в салоні стоїть сумка, про що повідомив диспетчеру неопланів, від якого отримав вказівку їхати назад до літака. Він повідомив представнику авіакомпанії «Аеросвіт» про сумку, а останній знайшов пассажира ОСОБА_3 власника сумки. Предствник авіакомпанії з пасажиром зайшли до салона автобуса, забрали сумку та вийшли. Він повернувся на стоянку автобусів, де чекав наступного рейсу. Пізніше він поїхав до терміналу «В», де почав загрузку пасажрів. В цей час до нього підійшли два працівника міліції та один чоловік в цивільному одязі, і останній почав його обшукувати, а після цього став обшукувати автобус. По дорозі до літака, вони продовжували обшук. Після цього ін повернувся на стоянку автобусів, де він вийшов з кабіни, а чоловік в цивільному продовжив обшук в кабіні автобуса та крикнув, що знайшов гроші. Після цього були запрошені свідки, які щось підписували. Він бачив на сидінні гроші, в тому числі гривні купюрами по 100 гривень. Що було вилучено 800 доларів США та 3700 гривень він дізнався пізніше, коли читав протокол. На місці він протокол не читав і не підписував. В присутності свідків він заявляв, що з протоколом не згоден, що не знає, звідки взялись гроші. Його відвезли до приміщення лінійного відділу міліції, де чоловік в цивільному, як йому потім стало відомо, працівник відділу карного рошуку на прізвище ОСОБА_4, вивів усіх присутніх із кабінету та зачинив двері на ключ. ОСОБА_5 спитав в нього, по-доброму чи по-поганому вони будуть розмовляти, на що він відповів, що не знає, про що говорити. ОСОБА_5 почав його бити кулаками по голові та по ребрах, а потім вдягнув боксерські перчатки та проовжив наносити йому удари боксерськими перчатками. ОСОБА_5 сказав йому, щоб він зробив так, як той йому скаже. Після цього він з ОСОБА_5 повернувся на стоянку автобусів, куди прийшли ті самі свідки. ОСОБА_5 наказав йому дістати з під коврика в кабіні водія гроші та покласти на сидіння, що він зробив. Гроші були під ковриком біля педалі газу. В цей час один із свідків знімав все на відеокаемеру. Він не говорив, що взяв гроші з сумки пассажира та вважає, що цього не може бути зафіксована на відеозаписі. Після того, які він під диктовку підписав усі бумаги, що від нього вимагали, близько 18 години 05 хвилин його відпустили. Вдома він ліг відпочивати, а наступного дня, коли дружина повернулась зі зміни і побачила, що йому погано, то викликала «швидку допомогу». З 20 липня по 1 серпня 2009 року він знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом струс головного мозку. В цей час він звертався із скаргами до прокурора Київської області. На свої скарги він отримав відповідь з Київської транспортної прокуратури про те, що в діях працівників міліції прокурор нічого поганого не вбачає. 1 серпня його викликали до слідчої ОСОБА_6, після чого він був затриманий за заходився під вартою в ІТТ м.Бровари до 17 серпня 2009 року та був звільнений за рішенням суду.

Після перегляду відеозапису від 17 липня 2009 року, приєднаного до матеріалів справи в якості речового доказу, підсудний ОСОБА_2 заявив, що все, що зафіксована під час відеозйомки він робив та говорив за вказівкою ОСОБА_5 вже після того, як останній його побив в своєму кабінеті.

Не зважаючи на те, що в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 заперечував свою вину у викраденні коштів потерпілого ОСОБА_3, його вина повністю доведена усіма іншими дослідженими в судовому засіданні показами.

Так, з оголошеного в судовому засіданні протоколу явки з повинною ОСОБА_2 від 17 липня 2009 року /а.с.-15/встановлено, що він власноручно зазначив, що щиро кається у крадіжці грошей з ручної поклажі пасажира.

З оголошених в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_3 від 22 липня 2009 року /а.с.18-19/ встановлено, що 17 липня 2009 року він приїхав до аеропорту «Бориспіль», щоб летіти в м.Сімферополіь. При собі в нього була сумка на блискавці, в якій знаходились гроші в сумі 2700 доларів США купюрами по 100 доларів та 9000 гривень купюрами по 200 та 100 гривень старого та нового зразка, що були стягнуті резинкою. Коли він спустився до автобусу, щоб їхати до літака рейсу «25 сполученням «Київ-Сімферополь»,він поставив сумку в автобусі, а сам вийшов, щоб поспілкуватись із своїми друзями, які повинні були їхати на іншому автобусі. В цей час двері автобуса закрилися і він поїхав. Він відразу звернувся до представника авіакомпанії та повідомив, що забув сумку, на що йому повідомили, що сумку доставлять до трапу літака. Коли він на іншому автобусі приїхав до літака, там стояв автобус, в якому він залишив сумку. Після того, як при ньому відкрили автобус, він звернув увагу, що блискавка на сумці закрита не так, як він взагалі її закриває. Він звернувся до представника авіакомпанії, щоб в її присутності відкрити сумку, та, коли її відкрив, виявив, що резинка, яка перетягувала гроші, послаблена. Перерахувавши гроші він виявив, що зникли 2000доларів США та 5000гривень. Він повідомив про це представника авіакомпанії, але йому вже був час летіти, тому вже знаходячись в м.Ялта він по факсу скинув заяву до чергової частини лінійного відділу міліції.

З оголошених в судовому засіданні заяв потерпілого ОСОБА_3Б від 10.08 2009 року /а.с.-23-24/ встановлено, що претензій до громадянина ОСОБА_2 він не має, так як матеріальний і моральний збиток йому відшкодовано, в тому числі кошти готівкою в сумі 800 доларів США та 3700 гривень йому повернуто, до решти суми він заперечень не має. Претензій до працівників міліції та осіб, які могли бути причетні до зникнення його готівки заявляти не буде.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що працює агентом зустрічі та відправлення пасажирів та здійснювала відправлення пасажирів рейсу «Київ-Сімферополь» від терміналу «А» до літака авіакомпанії «Аеросвіт», що здійснювала вказаний рейс. Вона знає ОСОБА_2 як водія неоплатну, що працює в аеропорту «Бориспіль». Їй зателефонувала її напарниця та повідомила, що один з пасажирів забув свою сумку в першому автобусі під керуванням ОСОБА_2, але автобус вже відїхав. Сам пасажир приїхав другим автобусом, підійшов до неї та все розповів. Потім її співробітниця знову передзвонила та повідомила, що автобус зараз підїде. Пасажир, як їй тепер відомо, на прізвище ОСОБА_3, чекав біля неї. Вони разом зайшли о салону автобуса. Сумка пасажира стояла на підлозі в кінці салону. Пасажир при ній відкрив сумку, дістав з неї пачку з грошима, перетягнуту резинкою,та відразу повідомив, що в нього викрали гроші. Вона також звернула увагу, що резинка, якою були перетягнуті грошові купюри послаблена. Далі пасажир продовжив спілкуватись з представником авіакомпанії «Аеросвіт».

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, допитані в судовому засіданні, підтвердили, що працювали в службі внутрішньої безпеки Державного підприємства «міжнародний аеропорт Бориспіль» та були запрошені працівником лінійного відділу міліції ОСОБА_5 бути присутнім в якості понятих під час огляду автобуса, яким керував ОСОБА_2. Вони також підтверджують, що ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_5 під час огляду здійснював відеозапис на їх службову відеокамеру, який потім був вилучений слідчою ОСОБА_6. В їх присутності ОСОБА_2 добровільно дістав з-під килимка в кабіні автобуса грошові кошти в сумі 800 доларів США та близько чотирьох тисяч гривень, повідомивши, що взяв вказані гроші із сумки, що знайшов в салоні свого автобуса. Вони стверджують, що ніяких скарг чи зауважень в ході огляду автобуса ОСОБА_2 не робив, про те, що його було побито працівниками міліції, не заявляв, ніяких ушкоджень на ОСОБА_2 вони не бачили. Вони також заперечують твердження підсудного, що огляд та відеозапис відбувався в різний час.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник сектору карного розшуку ЛВ на ПВТ ОСОБА_5 показав, що раніше не був знайомий ні з підсудним ні з потерпілим. Від чергового він отримав повідомлення, що в один з пасажирів, що летів на Крим, забув сумку в автобусі, а, коли сумку повернули, то в ній не було коштів. Для перевірки вказаної заяви та встановлення причетних осіб, він вийшов до режимної зони аеропорту, де встановив, що прізвище водія, в автобусі якого це сталось, ОСОБА_2. Оскільки ОСОБА_2 здійснював перевезення пасажирів іншого рейсу, він разом з ним поїхав до літака, а потім вони приїхали до стоянки автобусів. Він зателефонував до служби внутрішньої безпеки аеропорту, щоб залучити працівників вказаної служби до участі в огляді автобуса. Йому також було відомо, що в працівників служби безпеки при собі завжди знаходилась службова відеокамера, тому він попросив їх зняти результати огляду. Під час огляду в кабіні водія під килимком він виявив гроші в доларах та гривнях, які ОСОБА_2 на його пропозицію власноручно дістав та повідомив, що взяв їх з сумки, яку забули в автобусі. Після цього був складений протокол, а ОСОБА_2 він запросив до відділу міліції де ОСОБА_2 дав аналогічні пояснення. Він стверджує, що під час огляду в ОСОБА_2 ніяких зауважень та скарг не було. Він категорично заперечує твердження підсудного, що він ніби то його побив.

Допитана в якості свідка слідчий СВ ЛВ на ПВТ ОСОБА_6, допитана в судовому засіданні підтвердила, що особисто допитувала потерпілого ОСОБА_3, а також складала протокол усної заяви про злочин від його імені. Приєднаний о матеріалів справи відеозапис огляду місця події автобусу ОСОБА_2, вона вилучила у співробітників служби внутрішньої безпеки аеропорту «Бориспіль», оскільки під час розслідування їй стало відомо, що працівниками вказаної служби під час огляду робилась відеозйомка. Під час знаходження її у відпустці потерпілий подав до слідчого відділу заяву про те, завдана йому шкода була відшкодована, а також зателефонував їй і підтвердив, що написав цю заяву, щоб його залишили у спокої.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням підсудного та його захисника свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що працюють водіями служби спецтранспорту ДП «Міжнародиний аеропорт «Бориспіль» в одній зміні з водієм ОСОБА_2 та були очевидцями проведеного огляду автобуса ОСОБА_2. Вони бачили, що ОСОБА_2 стояв біля дверей кабіни автобуса зі сторони сидіння водія, а чоловік в цивільному одязі оглядав кабіну. Вони стверджують, що біля автобуса також знаходились двоє працівників в міліцейській формі, а також підтверджують, що ОСОБА_2 стояв вільно, ніхто його не утримував, до них він не звертався.

Відповідно до заяви ОСОБА_12 від 17.07.2009року на імя начальника ГУ МВС України в Київській області /а.с.-4/, направленої по факсу з телефону №065 328741 17.07.2009року о 14год.10хв., він просить притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які 17.07.2009року викрали у нього із сумки гроші в сумі 2000 доларів США та 5000 гривень, що відбулось в аеропорту «Бориспіль» під час слідування з терміналу «А» до літака в період з 9.30год. до 10.00год.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від 22.07.2009року /а.с.-5/, складеного слідчим СВ ЛВ на ПВТ ОСОБА_6, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст..383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, потерпілий ОСОБА_13 підтвердив обставини, викладені в його заві від 17.07.2009року про викрадення його коштів в сумі 2000 доларів США та 5000 гривень з валізи, яка знаходилась в автобусі ССТ ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.07.2009 року /а.с.-6/ начальником сектору карного розшуку ЛВ на ПВТ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 в присутності понятих було оглянуте службове місце автобусу ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» - «Неоплан» державний номерний знак 0926 під №7, яким керую ОСОБА_2 та під ковбиком біля педалі газу виявлено та вилучено грошові кошти: долари США купюрами по 100 доларів в кількості 8 штук, та гривні купюрами по 200 гривень в кількості 17 штук та по 100 гривень в кількості 3 штуки. При цьому ОСОБА_2 пояснив, що дані гроші були викрадені з сумки світлого кольору, яку хтось з пасажирів забув в автобусі. Від підпису в протоколі ОСОБА_2 відмовився.

Згідно розпискою ОСОБА_2 від 17.07.2009року /а.с.-16/, написаною ним власноручно, він претензій до працівників міліції не має, всі особисті речі отримав.

Відповідно до розписки потерпілого ОСОБА_13 від 22.07.2009року /а.с.-21/він отримав від слідчої ОСОБА_6 гроші в сумі 800 доларів США та 3700 гривень.

Згідно довідки стаціонарного відділення Бориспільської центральної районної лікарні №64 без дати /а.с.-35/ ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Бориспільської ЦРЛ з 20.07.2009року з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, ВСД.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.08.2009року /а.с.-36-38/ ОСОБА_2 був затриманий відповідно до ст..115 КПК України як підозрюваний у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, при цьому заявив, що бажає, щоб його права захищав адвокат ОСОБА_14

Відповідно до підписки про невиїзд від 18.08.2009року /а.с.-53/, відібраної секретарем судового засдіання ОСОБА_15, відносно ОСОБА_2 було обрано запобіжний захід підписка про невиїзд з місця проживання.

Відповідно до протоколу виїмки від 22.08.2009року /а.с.-84/ слідчим СВ ЛВ на ПВТ ОСОБА_6 в приміщенні служби безпеки ДП «МА «Бориспіль» було виучено диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом огляду від 17.07.2009року.

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 24.09.2009року /а.с.-86/ в ході перегляду відеозапису на диску для лазерних систем зчитування з записом подій 17.07.2009року слідчим Бончевою СВ. В присутності понятих встановлено, що час запису 17.07.2009року 11 годин 16 хвилин, та що під час огляду автобуса ССТ ДП «МА «Бориспіль», біля якого знаходиться ОСОБА_2 та понятий ОСОБА_8 на запитання співробітника карного розшуку ОСОБА_5, чи є в кабіні водія гроші водій ОСОБА_2 відповів, що є, та з-під гумового покриття в кабіні водія, де розташовані педалі , витяг грошові купюри, а саме: долари США та гривні України і пояснив, що викрав вказані гроші із сумки, яку забув пасажир в автобусі, після чого показав місце, де стояла дана сумка, а саме: на задньому сидінні.

Згідно з протоколом ознайомлення з результатами застосування відеозапису від 25.09.2009року /а.с.-85/після ознайомлення з відеозаписом у ОСОБА_2 заяв щодо змісту переглянутого відеозапису не було.

Згідно довідки стаціонарного відділення Бориспільської центральної районної ліарні №1531 без дати /а.с.-101/ ОСОБА_2 18.07.2009року о 18.30 годині був доставлений на приймальний покій Бориспільської ЦРЛ та йому встановлений діагноз: струс головного мозку?. Забій VI-VII ребер зліва.. Гіпертонічний криз неускладнений. Обєктивно: ..скарги на слабкість, головний біль, зранку було блювання; шкіра та видимі слизові оболонки бліді, чисті; ..відмічається болючість грудної клітки пальпаторно у VI-VII між реберях зліва по передній лінії. ..Периферичних набряків не має.

Відповідно до запису від 20.07.2009року о 10.20 годин лікаря невролога ОСОБА_2 висловлював скарги на болі в лівій частині грудної клітини та з його слів був побитий 17.07.2009року приблизно о 19годині 30 хвилин вечора /а.с.-101/.

Відповідно до запису від 20.07.2009року лікаря терапевта ОСОБА_2 висловлював скарги на головний біль, головокружіння, слабкість, нудоту, підвищений артеріальний тиск, тремор рук. Обєктивно: стан задовільний, шкіра чиста /а.с.-101/.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, здійсненого 17 липня 2009 року в ході огляду місця події службового автобусу підсудного ОСОБА_2В в Державному підприємстві «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» встановлено, що зафіксовані на них дані повністю відображені в вищенаведених протоколах огляду місця події від 17.07.2009року та перегляду відеозапису від 24.09.2009року.

Постановою помічника прокурора з питань нагляду за додержанням і застосування законів на транспорті Київської області ОСОБА_4 від 28.09.2009року, прийнятою за результатами перевірки заяви ОСОБА_2 щодо можливих неправомірних дій працівників міліції ЛВ на ПВТ ГУ МВС України в Київській області, в порушенні кримінальної справи відносно працівника ЛВ на ПВТ ГУ МВС України в Київській області начальника СКР капітана міліції ОСОБА_5 відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст..ст.364,365 КК України.

Даючи оцінку усім дослідженим в судовому засіданні доказів та аналізуючи показання підсудного ОСОБА_2, які він давав в судовому засіданні та в ході досудового слідства, суд прийшов до висновку, що підсудний, усвідомлюючи протиправний характер скоєного ним злочину та негативні для себе наслідки, повязані з постановленням обвинувального вироку в даній справі, давав неправдиві покази, стверджуючи, що є непричетним до крадіжки коштів в потерпілого ОСОБА_13 та що явку з повинною, свої первинні пояснення та пояснення, зафіксовані на відеозаписі в ході огляду автобусу, він давав внаслідок застосованого до нього працівником ЛВ на ПВТ ОСОБА_5 фізичного насильства та погроз.

Даний висновок суду ґрунтується на обєктивному, повному та всебічному дослідженні доказів, в тому числі на встановлених в ході судового слідства явних суперечностей між показами ОСОБА_2 та усіма іншими зібраними у справі доказами. Так, покази ОСОБА_2, про те, що свої пояснення щодо вчиненої ним крадіжки виявлених в ході огляду кабіни його автобусу коштів з сумки, залишеної пасажиром в салоні автобуса, він нібито давав внаслідок застосованого до нього фізичного насильства з боку начальника сектору карного розшуку ЛВ на ПВТ ОСОБА_5, повністю спростовуються як показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_5, так і даними відеозапису, здійсненого працівником ДП «МА Бориспіль» ОСОБА_9 від 17.07.2009року, даними з Бориспільської ЦРЛ, з яких однозначно встановлено, що підсудний ОСОБА_2 під час огляду його автобуса пояснення з приводу походження виданих ним коштів давав добровільно, будь-які тілесні ушкодження, а також їх обєктивні сліди на обличчі та тілі ОСОБА_2 відсутні як на відеозаписі від 17 липня 2009 року так і не виявлені лікарями в ході його обстеження 18 та 20 липня 2009року.

Крім того, суд критично оцінює покази ОСОБА_2 щодо застосованого о нього фізичного насильства з боку начальника сектору карного розшуку ЛВ на ПВТ ОСОБА_5, оскільки час побиття, зазначений підсудним в ході судового розгляду, та час його побиття, зазначений ним на прийомі в лікаря-невролога 20.07.2009року суттєво відрізняється, що на думку суду носить захисний характер та є намаганням підсудного виправдати свої дії та пояснення обєктивно зафіксовані на приєднаному до матеріалів справи відеозаписі.

Також, в цій частині покази ОСОБА_2 щодо застосованого до нього насильства боку працівника СКР на ЛВ та ПВТ ОСОБА_5 на думку суду не витримують критики, оскільки за твердженнями підсудного це відбувалось посеред робочого дня в службовому приміщенні лінійного відділу міліції, а також після того він вільно пересувався територією аеропорту та давав пояснення в присутності понятих та присутніх неподалік очевидців вказаних обставин ОСОБА_11 та ОСОБА_10, проте жодних скарг з приводу застосованого до нього насильства не висловлював, за допомогою не звертався, хоч мав таку можливість, за медичною допомогою звернувся лише наступного дня о 18 годині 30 хвилин, при цьому обєктивних слідів побиття, крім скарг самого ОСОБА_2 та підвищеного тиску, в нього виявлено не було.

Зауваження захисника підсудного щодо зафіксованих на відеозаписі здійснених в присутності ОСОБА_2 висловів щодо слідчого ізолятора та тюрми та нецензурної лайки перед початком огляду, як на підтвердження здійсненого на підсудного психологічного тиску, суд вважає необґрунтованими, оскільки, у разі їх сприйняття підсудним як відповідної погрози наслідками вчинених ним протиправних дій, це могло привести к протилежному результату, а саме запереченню підсудним своєї причетності у скоєному злочині, що в подальшому в ході досудового слідства ОСОБА_2 і вирішив здійснити. Нецензурна ж лайка на думку суду свідчить лише про рівень культури присутніх при огляді місця події осіб.

Та обставина, що в ході огляду автобуса не було зазначено про те, що його хід фіксується за допомогою відеозапису, не є суттєвим порушенням вимог ст..ст.85, 85-2 КПК України, оскільки, як було встановлено в ході досудового слідства та повністю підтверджено в судовому засіданні, відеозапис здійснювався не працівником міліції, що проводив огляд, а залученими о участі у справі понятими, що одночасно були правниками служби безпеки ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль». Крім того, даний запис здійснювався відкрито, про що свідчать коментарі понятого ОСОБА_9, зафіксовані на відеозаписі та покази самого підсудного ОСОБА_2.

Суд, вважає, що відсутні підстави виключати зазначений відеозапис з переліку доказів, оскільки він в силу ст.83 КПК України є документом, на якому за допомогою звуку та зображення зафіксована певна інформація, що стосується предмету доказування, та як ий був досліджений та приєднаний до справи постановою слідчого, що діяв у відповідності до вимог ст.66 КПК України, виконуючи свої обовязки по збиранню доказів.

Та обставина, що в ході досудового та судового слідства не виявилось можливим встановити місцезнаходження іншої частини викрадених у потерпілого ОСОБА_3 коштів, на думку суду не може бути підставою сумніватися в правильності проведеного досудового та судового слідства та предявленого ОСОБА_2 обвинувачення, оскільки сума викрадених в потерпілого коштів встановлена з показів самого ОСОБА_13, в тому числі з направленої ним заяви про вчинений злочин від 17.07.2009року та протоколу його допиту слідчою ОСОБА_6, в правдивості яких у суду не має підстав сумніватись. Зазначені потерпілим купюри, якими були викрадені в нього кошти, повністю збігаються з номіналом купюр, виявлених та вилучених із кабіни водія ОСОБА_2 В той же час, ОСОБА_2 мав достатній час та можливості, щоб розпорядитися викраденими грошима на власний розсуд, в тому числі сховати іншу частину коштів в іншому місці. Покази підсудного про те, що до салону автобусу ніхто не заходив, підтверджені свідком ОСОБА_7, допитаною в судовому засіданні, а також місце виявлення викрадених коштів під педалями керування на підлозі в кабіні автобуса ОСОБА_2 свідчать про те, що ніхто, крім нього не мав доступу до сумки пасажира ОСОБА_3 з моменту її виявлення, та до місця схованки частини викрадених коштів.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

Дослідженням даних про особу підсудного ОСОБА_2 встановлено, що він працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий /а.с.-88,91,93/..

Обставин, що обтяжують та помякшують покарання підсудного, відповідно до ст.ст.66,67КК України не виявлено.

Обговорюючи питання про призначення виду та міри покарання, суд враховує особу підсудного, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, що є злочином середньої тяжкості, та виходить з того, що підсудному має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 раніше не судимий, вперше скоїв злочин середньої тяжкості, має постійне місце роботи, за яким позитивно характеризується, суд прийшов до переконання про можливість призначення підсудному покарання не повязаного з позбавленням чи обмеженням волі. Проте, враховуючи, що підсудний не виявив щирого каяття та не сприяв встановленню істини у справі, суд вважає штраф та громадські роботи занадто мякими видами покарань, що не відповідають особі підсудного та характеру скоєного ним злочину, та приходить до висновку про доцільність призначення ОСОБА_2 покарання у вигляді виправних робіт з відрахуванням 20 відсотків заробітку в доход держави.

Цивільний позов про справі не заявлено. Судові витрати по справі не значаться.

Речові докази: грошові кошти в сумі 800 доларів США та 3700 гривень, передані потерпілому ОСОБА_3, - слід залишити власнику, диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом огляду від 17.07.2009року, - слід залишити при матеріалах кримінальної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-335 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України 2 (два) роки виправних робіт з відрахуванням 20 відсотків його заробітку в доход держави.

Запобіжний захід підсудному до набрання вироком законної сили залишити підписка про невиїзд.

Речові докази: - грошові кошти в сумі 800 доларів США та 3700 гривень, передані потерпілому ОСОБА_3, - залишити власнику ОСОБА_3;

-диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом огляду від 17.07.2009року, - залишити при матеріалах кримінальної справи.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом 15 діб.

Суддя І.В.Муранова