Справа № 461/4244/15-к
Провадження № 1кп/461/85/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2016
Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілих ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № № 0000448 відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, одруженого, має малолітню дитину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)23.05.1997 року вироком Личаківського районного суду м. Львова за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

2)21.09.2001 р. вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 141 КК України до 4 років позбавлення волі;

3)07.12.2004 року вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі; звільнився 22.08.2009 р. з Брянської ВК Луганської області №11 умовно-достроково на 10 місяців 14 днів

та

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Журавне, Пустомитівського району, Львівської області, громадянина України, неодруженого, має неповнолітню дитину, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Апеляційного суду Львівської області від 12.09.2003 р. за ст. 257, ч. 4 ст.187, ст.70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений в вересні 2014 р. з Городищенської виправної колонії УДПтС України в Рівненській області (№ 96) за закінченням терміну покарання

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11.02.2015 року, близько 14:50 год., ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи в групі, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вибиття вхідних дверей, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_10 . Звідки намагалися викрасти майно останнього, однак, свого злочинного умислу не змогли довести до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки їх дії були викриті, після чого з місця події вони втекли.

Крім цього, 11.02.2015 року, близько 16:00 год., ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи в групі, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, намагалися проникнути в приміщення квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_9 , звідки мали намір викрасти майно останнього, однак, свого злочинного умислу не змогли довести до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_12 при допиті в судовому засіданні у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України вину не визнав. Цивільні позови потерпілих не визнав. Показав, що не знає, чому його затримали працівники міліції. Його затримали у дворі будинку, коли він справляв природну потребу. ОСОБА_13 знав раніше декілька років, але в день затримання і до моменту затримання ОСОБА_13 не бачив. Інкримінованих йому кримінальних правопорушень не здійснював.

Обвинувачений ОСОБА_13 при допиті в судовому засіданні у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України вину не визнав. Цивільні позови потерпілих не визнав. Показав, що не знає, чому його затримали працівники міліції. Його затримали у дворі будинку, адреси якого він не знає. Він проходив повз цього будинку і не зрозумів причини затримання. ОСОБА_12 знав раніше декілька років, сидів з ним разом в одній камері по одній кримінальній справі, але в день затримання і до моменту затримання ОСОБА_12 не бачив. Працівники міліції одягнули на нього якусь шапку, яка йому не належить, і почали його фотографувати і казати, що його впізнали. В кармані у нього була викрутка для побутових потреб. Працівники міліції забрали у нього шкіряні рукавички. Інкримінованих йому кримінальних правопорушень не здійснював.

Не дивлячись на не визнання обвинуваченими провини у пред`явленому обвинуваченні винуватість ОСОБА_12 і ОСОБА_13 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 . Квартира має два виходи. 11.02.2015 р., приблизно о 16 годині, в двері квартири з «чорного» входу подзвонили. Він не відчинив. Продовжили дзвонити. Потім припинили дзвонити і почали маніпуляції з замком вхідної квартирної двері. Бачив, як замок ходів вліво і вправо, бачив смикання ручкою двері, чув звук метала по металу. Впевнений, що це була спроба відчинити замок на вхідній двері. Зрозумів, що хтось хоче проникнути в квартиру. Бачив у вічко дверей особу, яку пізніше впізнав як ОСОБА_13 , а дружина потерпілого подивилась у вічко двері і побачила особу, яку пізніше впізнала як ОСОБА_12 Перелякався. Перебував у стресовому стані. Було достатньо світла, тому обличчя ОСОБА_13 зміг добре розглядіти і пізніше впевнено його впізнав. Викликав міліцію. Пізніше приїхали працівники міліції і затримали ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . При затриманні на ОСОБА_13 був той самий одяг, який потерпілий бачив у вічко на ОСОБА_13 . Злочином йому заподіяна моральна шкода.

Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_7 . Власником квартири є його син, який навчається у Відні, але в квартирі знаходяться його ( ОСОБА_10 ) речі (одяг, взуття, книги). 11.02.2015 р. йому подзвонили та повідомили, що в цій квартирі невідомі особи виламали двері. Сусіди сказали, що це зробили два чоловіки. З квартири пропали деякі його речі, але він не був в цьому впевнений і тому про це не заявив одразу в міліцію. Злочином йому заподіяна моральна шкода, оскільки він тривалий час думав про злочин, хвилювався з цього приводу.

Показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 . Квартира має два виходи. 11.02.2015 р., приблизно після 15 годин 40 хвилин в двері квартири з «чорного» входу подзвонили. ЇЇ чоловік, потерпілий ОСОБА_9 , перебував з нею в квартирі . Вони не відчинили. Продовжили дзвонити. Потім припинили дзвонити і почали копирсатися в замку вхідної квартирної двері. Бачив, як замок ходів вліво і вправо, бачив смикання ручкою двері, чув звук метала по металу. Впевнений, що це була спроба відчинити замок на вхідній двері, стукали по замку. Навіть чула, що замок наполовину відкрили і один раз його прокрутили. Зрозуміла, що хтось хоче проникнути в квартиру. Бачила у вічко дверей особу, яку пізніше впізнав як ОСОБА_12 , а її чоловік подивився у вічко двері і побачив особу, яку пізніше впізнав як ОСОБА_13 Перелякалася. Викликала разом з чоловіком міліцію. Пізніше приїхали працівники міліції і затримали ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на виході з подвір*я. За браму, на вулицю, вони не встигли вийти. Діями обвинувачених замок був пошкоджений, довелось його змінити і купити новий.

Показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що є дружиною потерпілого ОСОБА_10 , який зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_7 . 11.02.2015 р. подзвонили сусіди та повідомили, що в цій квартирі невідомі особи виламали двері.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що працює інспектором патрульної служби БПС ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. 11.02.2015 р. виїжджав по виклику в квартиру по АДРЕСА_3 . Там дівчина повідомила, що двоє невідомих осіб намагалися проникнути в квартиру. Потім отримав виклик і виїхав на АДРЕСА_5 . Там затримав двох чоловіків, які не змогли пояснити, що вони там роблять. Вийшли жінка і чоловік, які пояснили, що затримані особи намагались проникнути до них в квартиру.

Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_17 , яка була допитана під час досудового розслідування на підставі ст. 225 КПК України . З цих показань вбачається, що свідок бачила через вічко дверей, як двоє невідомих чоловіків виламали двері в квартирі по АДРЕСА_3 . В руках у чоловіка, який був старший за віком від другого чоловіка, бачила викрутку. Чоловіки поводились насторожено, спілкувались пошепки. Бачила, як чоловік, який був старший за віком від другого чоловіка зайшов в квартиру через вибиті двері, а другий чоловік залишався на сторожі. Приблизно через 2 хвилини вищезазначений чоловік вийшов з квартири. Викликала міліцію. Пізніше впізнала цих чоловіків в міліції. Через деякий час після цього їй підпалили вхідні двері, вона вважає, що це їй помстилися злодії .

Рапортом інспектора патрульної служби БПС ЛМУ ГУ МВС України ОСОБА_16 від 11.02.2015 р. про виклик в квартиру по АДРЕСА_7 і про повідомлення щодо двох невідомих осіб, які виламали двері в цю квартиру. В цьому ж рапорті зазначено, що ним отриманий виклик на АДРЕСА_5 . Там затримані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Аналогічним рапортом інспектора патрульної служби БПС ЛМУ ГУ МВС України ОСОБА_16 від 11.02.2015 р., згідно з яким ОСОБА_12 при собі мав рукавиці чорного кольору, ліхтарик чорного кольору, газовий балончик, а ОСОБА_13 при затриманні мав викрутку та рукавиці чорного кольору.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.02.2015 р., в якому ОСОБА_10 заявив про проникнення невідомих осіб в квартиру по АДРЕСА_7 .

Протоколом огляду квартири по АДРЕСА_7 , в якій виявлені сліди перебування сторонніх осіб (відкриті шухляди, розкидані речі, відкриті шкатулки тощо).

Заявою ОСОБА_9 від 11.02.2015 р. про вжиття заходів до осіб, які намагалися проникнути в його житло.

Протоколом огляду квартири за адресою: АДРЕСА_6 , в якій на дверях виявлене вічко, два замкових отвори для ключа, дверна ручка, та під час огляду вилучені сліди рук на ліпку стрічку, ціліндрований механізм замка з 3 ключами.

Протоколом огляду від 12.02.2015 р., яким оглянуті металева викрутка та рукавиці чорного кольору.

Протоколом від 11.02.2015 р. пред*явлення для впізнання, під час якого свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_13 в якості особи, яка 11.02.2015 р. проникала в квартиру по АДРЕСА_7 .

Протокол від 11.02.2015 р. пред*явлення для впізнання, під час якого свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_12 в якості особи, яка 11.02.2015 р. проникала в квартиру по АДРЕСА_7 .

Висновком дактилоскопічної експертизи № 4/185 від 10.03.2015 р. згідно з яким слід пальця руки на відрізку прозорої стрічки № 1 , розмірами 41х24 мм, вилучений при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_6 залишений пальцем правої руки ОСОБА_13 .

Висновком трасологічної експертизи № 5/359 від 08.04.2015 р., згідно з яким на циліндрованому механізмі виявлено сліди, напрямок руху яких не співпадає з слідами, що утворені штатними ключами, тобто вилучений при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_6 та наданий на експертизу циліндрований механізм, міг провертатися за допомогою сторонніх предметів типу «відмички».

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість обвинувачених у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень. Показання потерпілих та свідків узгоджуються з об`єктивними даними трасологічної та дактилоскопічної експертиз щодо втручання в механізм замка, залишення відбитку пальця ОСОБА_13 на місці злочину, з протоколами огляду квартир, рапортами інспектора патрульної служби БПС ЛМУ ГУ МВС України ОСОБА_16 від 11.02.2015 р. про затримання обвинувачених в одязі і з предметами, які впізнали потерпілі та свідки, з протоколами пред*явлення для впізнання, під час яких свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в якості осіб, які 11.02.2015 р. проникали в квартиру по АДРЕСА_7 .

Суд вважає, що доводи захисту в частині неправильно зазначеної адреси в постанові про призначення трасологічної експертизи від 17.02.2015 р. не спростовують вину обвинувачених з наступних підстав. Під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_6 в протоколі огляду зазначено про вилучення слідів рук на ліпку стрічку, ціліндрованого механізму замка з 3 ключами. Наявність в постанові слідчого про призначення трасологічної експертизи іншої адреси (Довбуша 1/1) свідчить про наявність технічної описки слідчого в цій постанові і не спростовує висновків цієї експертизи, оскільки в цій постанові описуються обставини події саме за адресою: АДРЕСА_6 .Крім цього, в постанові слідчого про призначення експертизи зазначається саме про 3 ключа, які і були вилучені разом з циліндрованим механізмом замка під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_6 .

Відсутність дати в протоколу пред*явлення для впізнання, під час якого свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_12 в якості особи, яка 11.02.2015 р. проникала в квартиру по АДРЕСА_7 також не впливає на належність та допустимість цього доказу, оскільки жоден з учасників кримінального провадження не заперечував, що така процесуальна дія відбувалась саме 11.02.2015 р.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинувачених, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані їх дії ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки за епізодом проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_7 ОСОБА_12 і ОСОБА_13 вчинили замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у житло, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Також суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані їх дії ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом намагання проникнути до квартири за адресою: АДРЕСА_6 ОСОБА_12 і ОСОБА_13 вчинили замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у житло, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєні обвинуваченими кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами.

ОСОБА_12 раніше неодноразово судимий, в тому числі за тяжкі злочини проти власності. За місцем проживання характеризується посередньо. Згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 25.03.2015 р. у період інкримінованих дій не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На обліку у нарколога не перебуває.

ОСОБА_13 раніше судимий, в тому числі за особливо тяжкий злочин проти власності. За місцем проживання характеризується посередньо. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно ОСОБА_12 є те, що у період інкримінованих дій він не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Обтяжуючих покарання обставин відносно ОСОБА_12 суд не вбачає.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин відносно ОСОБА_13 суд не вбачає.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги наявність у обвинувачених судимостей за злочини проти власності, суд вважає, що для виправлення обвинувачених і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати їм покарання у вигляді позбавлення волі. Менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При цьому, враховуючи наявність у обвинувачених судимостей за злочини проти власності, при визначенні покарання за сукупністю злочинів суд вважає необхідним застосувати часткове складання призначених покарань.

Розглядаючи заявлені в кримінальному провадженні цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 про стягнення заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 150000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених законодавством. Відповідно до положень ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Потерпілі внаслідок злочину перенесли стресову ситуацію. Зазнали вимушених змін у життєвих стосунках. Втратили душевну рівновагу та нормальні життєві зв`язки. Їм довелось витрачати багато часу та додавати зусиль для відновлення попереднього стану і організації свого життя. Потерпілі були позбавлені звичайного укладу життя. Все це завдало потерпілим моральних страждань. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, виходячи з характеру правопорушення, з матеріального стану обвинувачених, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що на користь кожного потерпілого з обвинувачених підлягає стягненню в солідарному порядку по 1000 гривень моральної шкоди.

При цьому відповідно до ч. 2 ст.120 КПК України витрати на оплату допомоги представника потерпілого несе потерпілий. Тому суд не вбачає правових підстав для стягнення з обвинувачених на користь потерпілих витрат на оплату допомоги представника потерпілого.

В решті позовних вимог потерпілих необхідно відмовити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченим необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення в періоди з 11.02.2015 р. по 24.02.2015 р. включно, з 26.01.2016 р. по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ВизнатиОСОБА_12 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

ВизнатиОСОБА_12 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_12 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_12 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

ПризначитиОСОБА_12 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

ВизнатиОСОБА_13 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

ВизнатиОСОБА_13 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_13 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_13 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

ПризначитиОСОБА_13 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Заявлений в кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 про стягнення заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в солідарному порядку на користь ОСОБА_9 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 відмовити.

Заявлений в кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 про стягнення заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в солідарному порядку на користь ОСОБА_10 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 відмовити.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_12 запобіжний захід з застави на тримання під вартою в ЛУВП № 19 УДПтС України у Львівській області, взявши його під варту в залі суду.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_13 запобіжний захід з застави на тримання під вартою в ЛУВП № 19 УДПтС України у Львівській області, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з 26 січня 2016 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 обчислювати з 26 січня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення в періоди з 11.02.2015 р. по 24.02.2015 р. включно, з 26.01.2016 р. по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_13 строк попереднього ув`язнення в періоди з 11.02.2015 р. по 24.02.2015 р. включно, з 26.01.2016 р. по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:

- шматяні рукавиці чорного кольору, ліхтарик чорного кольору, газовий балончик, шкіряні рукавиці чорного кольору, викрутку із пластиковою ручкою, які знаходяться в камері схову Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області знищити;

Стягнути з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в рівних частках на користь держави витрати на проведення дактилоскопічної експертизи № 4/185 від 10.03.2015 р. в розмірі 491,04 грн., тобто по 245,52 грн. з кожного;

Стягнути з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в рівних частках на користь держави витрати на проведення трасологічної експертизи № 5/359 від 08.04.2015 р. в розмірі 388,28 грн., тобто по 194,14 грн. з кожного;

Повернути ОСОБА_18 заставу в розмірі 48720 грн., внесену нею за ОСОБА_12 на депозитний рахунок суду № 0789, банк ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, , одержувач ТУ ДСА у Львівській області.

Повернути ОСОБА_19 заставу в розмірі 48720 грн., внесену ним за ОСОБА_13 на депозитний рахунок суду № 0789, банк ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, , одержувач ТУ ДСА у Львівській області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1