ВИРОК

Іменем України

И жовтня 2010 року Вишгородським районним судом Київської області в складі: головуючого судді - Рудюка О.Д.,

при секретарі - Пономаренко Д.О.,

з участю прокурора - Усманова Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, не одружений, не працює, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

11 червня 2010 року, близько 8-00 години, ОСОБА_1І, перебуваючи в будинку гр. ОСОБА_2, що розташований по вул. Новокиївська, 9 в с. Нові Петрівці Вишгородському районі Київської області, з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, вчинив крадіжку мобільних телефонів «Нокіа 6131» вартістю 699грн. та «Самсунг Е1150» вартістю 179грн., які належать гр. ОСОБА_2, чим завдав ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 878грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою винність, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини вчиненого ним злочину. Зокрема, пояснивши, що 11.06.2010 року близько 8-9 години з братом ОСОБА_3 проходили поблизу будинку його дівчини ОСОБА_4 вирішили зайти до неї попити води. Коли зайшли в будинок. Після цього ми з ОСОБА_3 зайшли в кімнату до ОСОБА_4 При вході на тумбочці ОСОБА_1 побачив мобільний телефон «Нокіа» золотистого кольору. Крім того шухляда тумбочки була відчинена і там лежав мобільний телефон «Самсунг» червоно-чорного кольору. ОСОБА_3 розмовляв з ОСОБА_4 ОСОБА_1 стояв позаду їх, вони його повністю не бачили. Під час їх розмови ОСОБА_1 викрав для власного користування два мобільних телефони «Нокіа» золотистого кольору та «Самсунг» червоно-чорного кольору і поклав їх собі у кишеню. Вдома у ОСОБА_3 ОСОБА_1 сказав, що в кімнаті ОСОБА_4 викрав два мобільних телефони. Поговоривши з ОСОБА_3 разом вирішили мобільні телефони повернути власнику. Таким чином ввечері ОСОБА_1 разом з матір'ю - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 пішли до ОСОБА_2 - матері ОСОБА_4 При зустрічі мати ОСОБА_5 власноручно віддала мобільний телефон «Нокіа» золотистого кольору. Другий телефон «Самсунг» ОСОБА_1 на протязі дня загубив. Тому матір запропонувала ОСОБА_2С за телефон «Самсунг» заплатити грошима. Крім того, всі разом також попросили вибачення у ОСОБА_2. ОСОБА_2 мобільний телефон забрала, а за другий гроші брати відмовилася. ОСОБА_1 вказав, що за інший мобільний телефон він готовий відшкодувати понесений збиток ОСОБА_2 В скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини самим підсудним ОСОБА_1 його вина в скоєному повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона проживає в разом з донькою ОСОБА_4 11.06.2010 року з донькою перебувала вдома. Близько 06.00 години вийшла на огород поблизу будинку. Вхідні двері в будинок на ключ не зачинила. В будинку 'залишилась донька -ОСОБА_4 Близько 08.00 години повернулася в будинок і зайшла в кімнату. Там виявила відсутність своїх двох мобільних телефонів «Нокіа 6131» золотистого кольору та «Самсунг Е1150» червоно-чорного кольору. ОСОБА_2 запитала у доньки ОСОБА_4 за телефони, на що вона сказала, що їх не брала. При цьому повідомила, що в будинок до неї приходив ОСОБА_3 разом з братом - ОСОБА_1 ОСОБА_2 відразу з донькою пішли додому до ОСОБА_3 та до ОСОБА_1, але їх вдома не було. Після чого ОСОБА_2 звернулась в міліцію. В цей же день ввечері близько 19.00 години, до них додому прийшла матір ОСОБА_1. ОСОБА_5. і повернула мобільний телефон «Нокіа 6131». Іншого телефонна ОСОБА_5 не принесла, але сказала, що може за нього відшкодувати. ОСОБА_2 від цього відмовилась.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали суду показання, якими підтвердили всі обставини скоєння злочину ОСОБА_1 та підтримали пояснення, дані ними на попередньої перевірці.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину, що йому інкримінується, та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені у обвинувальному висновку.

Вина підсудного у вчиненні злочину, що йому інкримінується, також підтверджується матеріалами кримінальної справи, що були досліджені у судовому засіданні, а саме: заява про злочин (а.с. 6); протокол огляду місця події (а.с. 8-10); пояснення ОСОБА_1 (а.с. 24); пояснення ОСОБА_2 (а.с. 13); пояснення ОСОБА_4 (а.с. 15); пояснення ОСОБА_5 (а.с. 21); пояснення ОСОБА_3 (а.с. 22) та протокол явки з повинного (а.с. 23).

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують його покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, явка з повинного.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні підсудному ОСОБА_1 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що позитивно характеризується за місцем проживання, явку з повинного, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, бажання відшкодувати заподіяні збитки, вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості.

На підставі викладеного суд, вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через районний суд протягом 15 діб.

Суддя О.Д.Рудюк