Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
Справа №1-907/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Лосяков С.Г.

з участю прокурора: Каменської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ромської народності, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, судимого Ужгородським міськрайонним судом від 04.06.2009 року за ст.185 ч.2 КК України до штрафу в сумі 680 грн., згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 04.06.2009 року замінено покарання у вигляді сплати штрафу на покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 годин.

за ст. 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2010 року, біля 15 год. ОСОБА_1, із 39-ої витяжної колії вагонного депо м.Чоп Львівської залізниці таємно викрав 15 штук підкладок марки Р-65, спричинивши ВП «Ужгородська дистанція колії» (П4-16) ДТ-ГО «Львівська залізниця» матеріальні збитки на суму 125 грн. 43 коп.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю.

Пояснив, що 12.08.2010 року в обідній час неподалік від вагонного депо станції м.Чоп збирав металобрухт.

Прийшовши на колію за допомогою сокири повитягував 15 підкладок, які склав у мішок та поніс викрадене в сторону вул.Приозерної, щоб продати.

По дорозі був затриманий працівниками мілції, які вилучили вкрадені підкладки.

Розкаюється у вчиненому.

Суд, відповідно до ст.299 КПК України визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження.

Враховуючи, що фактичні обставини по справі ніким не оспорюються, постановив: обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного, а також дослідити докази, що характеризують його особу та докази щодо відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При обранні покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу винного, конкретні обставини справи.

Підсудний характеризується посередньо, є судимим, злочин скоїв не відбувши покарання у вигляді громадських робіт.

ОСОБА_1 розкаюється у вчиненому, що є пом»якшуючою покарання обставиною.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що відносно підсудного слід обрати покарання у вигляді арешту.

Покарання слід призначити з врахуванням вимог ст.71 КК України.

При цьому, відповідно до ст.72 КК України суд враховує, що при складанні покарань за сукупністю злочинів менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий.

Невідбуте покарання за попереднім вироком складає 240 годин громадських робіт, що відповідає 30 дням арешту.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст.185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуду частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 02.12.2008 року та остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 4 місяців арешту.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню підписку про не виїзд.

Речові докази: підкладки Р-65 металобрухт 15 шт. переданні на зберігання ПДС-3 ВП «Ужгородська дистанція колії» ДТГО «Львівська залізниця», залишити у розпорядженні останнього.

Сокиру та синтичний мішок, передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ЛВ на ст.Чоп знищити.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 15 діб з моменту проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя: Івашкович І.І.