Справа № 751/5639/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/634/2015
Категорія - ст.185 ч.2 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових за № 0002003, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2015 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігова, громадянин України, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-17.07.2008 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 199 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-09.03.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 190 ч. 1,71 КК України за сукупністю вироків до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 22.08.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно - достроково на 1 рік, 7 міс., 2 дні;

-18.02.2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185,71 КК України за сукупністю вироків (вчинив злочин в період не відбутої частини покарання при умовно-достроковому звільненні) до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2015 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді трьох років десяти місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, 21 березня 2015 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, який виник у нього під час перебування в зазначеній квартирі, діючи умисно та повторно, будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів проти власності, шляхом вільного доступу, таємно викрав планшет марки «Samsung» GT-P5110(R4JK) 16 Gb, вартістю 1083 грн., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини просить переглянути вирок та винести справедливе рішення.

Посилається на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щиросердне зізнання, активне сприяння у розкритті злочину, що потерпілий до нього не має претензій ні матеріального, ні морального характеру та просив суворо не карати.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційного скарги, вважав вирок суду обґрунтованим, законним і просив залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ніким, в тому числі і самим обвинуваченим, не оспорювались і, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувались.

Як вбачається з матеріалів справи, як під час досудового слідства, так і в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В суді першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за його згодою було розглянуто в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України. При цьому судом було роз`яснено вимоги вказаної норми закону, а також наслідки щодо неможливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 394 ч. 2 КПК України обвинуваченим не може бути оскаржений вирок суду першої інстанції з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України.

За встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі за аналогічні злочини, вчинив кримінальне правопорушення в короткий проміжок часу після призначення покарання у вигляді позбавлення волі за попереднє кримінально-каране діяння, звільнявся раніше умовно-достроково, але належних висновків для себе не зробив, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Остаточна міра покарання судом призначена у відповідності з вимогами ст. 71 КК України з врахуванням того, що обвинувачений дане кримінальне правопорушення вчинив після набрання чинності вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2015 року, перебуваючи на волі під особистим зобов`язанням, до початку відбування покарання.

З огляду на обставини кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання про достатність та справедливість призначеного судом першої інстанції покарання та не знаходить підстав для зміни вироку у зв`язку з суворістю призначеного покарання.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3