Провадження № 11-кп/780/195/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 11.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника виправної колонії: ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

провівши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з виправною колонією № 119 в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2015 року, якою у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про застосування до засудженого ОСОБА_8 ст.. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовлено, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 серпня 2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ст. 69, ст. 70, КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки передбачені п.3, 4, 5 ст..76 КК України. У відповідності до вимог ст.. 77 КК України ОСОБА_8 звільнено від додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначення покарання скасовано та засуджено ОСОБА_8 за ч ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.03.2015 року вирок Апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін.

14 грудня 2015 року адвокат ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року із змінами.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2015 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2014 році» ОСОБА_8 не був засуджений до позбавлення волі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою скоротити засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання наполовину відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Свої вимоги апелянт обґрунтовує неправильним застосуванням суддею кримінального процесуального закону та неправильним трактуванням Закону України «Про амністію у 2014 році».

Вважає, що поскільки ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», і обставини передбачені ст. 4 даного Закону, які б виключали застосування до ОСОБА_8 амністії відсутні, то ОСОБА_8 підпадає під дію ст. 6 вказаного Закону, а строк призначеного йому покарання підлягає скороченню наполовину.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, пояснення адвоката ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку представника виправної колонії ОСОБА_7 , який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно статті 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 8 квітня 2014 року, відповідно до якого ст.6 даного Закону передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону. Статтею 11 даного Закону визначено, що особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_8 був засуджений вироком Апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року, тому станом на час набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 8 квітня 2014 року 19.04.2014р., він не мав статусу засудженого і не відбував покарання за вироком суду у виді позбавлення волі.

З огляду на це ОСОБА_8 не є суб`єктом на який поширюється ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_8 не підпадає під дію даної статті закону. А тому доводи викладені в апеляційній скарзі не дають підстав для застосування до ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2014 році»

За цих умов колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про застосування до засудженого ОСОБА_8 ст.. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» залишити без змін.

Судді: ___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4