Справа № 11-233 Головуючий у І інстанції Мостовий
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 5 02.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
23 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанціїі, захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіїха Володарського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України на два роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання та покладено відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 5018 грн. 38 коп. майнової шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, а всього - 25018 грн. 38 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 30 травня 2009 року близько 19 год. 00 хв., проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , біля під`їзду № 6 вказаного будинку на грунті неприязних відносин та виниклого конфлікту між ним та ОСОБА_5 , яка знаходилася біля вказаного під`їзду, наніс останній удар кулаком в обличчя, спричинивши своїми умисними діями потерпілій тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин, синцевості в області нижньої щелепи справа, крововиливу на слизовій оболонці правої щоки з переходом на слизову обох губ, перелому нижньої щелепи в ділянці тіла справа та гілки зліва, що не є небезпечними для життя та згідно висновку судово-медичної експертизи № 162 від 03.08.2009 року відносяться в комплексі до тілесних ушкоджень середнього тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.

В апеляції та доповненні до неї прокурор, який брав участь у справі, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 та вірності кваліфікації дій засудженого, просить вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а справу направити на новий судовий розгляд. Посилається на те, суд не надав підсудному слово в судових дебатах, а також вирок немотивований в частині вирішення цивільного позову, заявленого потерпілою ОСОБА_5 , та витрат на правову допомогу.

В апеляції захисник засудженого просить обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити виправдувальний вирок у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу злочину. Вважає, що судове слідство проведено однобічно, висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосовано кримінальний закон.

Зазначає, що суд закінчив судове слідство, не опитавши всіх учасників процесу, чи бажають вони доповнити судове слідство і чим саме.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а саме: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у вироку не зазначено, чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Зазначає, що в основу вироку судом покладено показання потерпілої ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які постійно їх змінювали, висновок судово-медичної експертизи, протоколи відтворення обстановки та обставин події за участю вказаних осіб.

Проте вказані докази, які не можна визнати достовірними, оскільки частина з них отримана незаконним шляхом, суперечать дійсним обставинам справи та спростовуються іншими доказами по справі щодо місця, способу, обставин конфлікту, обставин конфлікту, винності ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині, розміру шкоди, витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої.

Вважає, що протоколи слідчих дій суперечать вимогам кримінально-процесуального законодавства та не можуть братися до уваги. Так, суд у вироку обґрунтовуючи обвинувачення ОСОБА_7 , зокрема протоколами слідчих дій, не навів фактичних даних, які в них містяться, та не дав їм належної оцінки з точки зору достовірності з урахуванням суттєвих в них суперечностей, а лише послався на ці слідчі дії.

Також зазначає, що суд не дав оцінки та не взяв до уваги акт освідування ОСОБА_7 , а також не взяв до уваги показання засудженого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які могли істотно вплинути на висновок по справі, а саме на невинуватість ОСОБА_7 .

Крім того, судом не були досліджені обставини, зазначені в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 02.06.2010 року: недостатність мотивування того, чому суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_15 ; ненадання належної правової оцінки акту судово медичного освідування № 92 від 01.06.2009 року щодо ОСОБА_7 , в якого виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців та саден; підстави для відхилення витрат на правову допомогу та відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , суд не навів доказів, які підтверджують цивільний позов, та необґрунтовано стягнув з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 5018 грн. 38 коп. майнової шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, а всього - 25018 грн. 38 коп.

В запереченнях на апеляцію адвоката ОСОБА_8 прокурор посилається на те, що доводи адвоката є надуманими, необґрунтованими та такими, що направлені на ухилення засудженого від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Вважає, що судом доведена вина ОСОБА_7 у навмисному заподіянні ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Тому просить апеляцію адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляцію останнього, думку прокурора, який заперечував проти апеляції захисника засудженого, та підтримав подану апеляцію ( з доповненнями ) прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, потерпілу та її представника, які вважають вирок законним та заперечували проти апеляцій, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а апеляція захисника засудженого - задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 367 КПК України підставами для скасування вироку при розгляді справи в апеляційному суді є: однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства; невідповідність висновків суду, викладених у вироку ( постанові ) фактичним обставинам справи; істотне порушення кримінально - процесуального закону.

Відповідно до ст. 370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок. Вирок ( постанову ) в усякому разі належить скасувати, якщо порушено вимоги статей цього Кодексу, які встановлюють незмінність складу суду, надання підсудному права право виступити в дебатах і з останнім словом.

Як вбачається з протоколу судового засідання, підсудному ОСОБА_7 не було надано право виступати з промовою в судових дебатах.

Згідно ст.368 КПК України дізнання, досудового чи судового слідство в усякому разі визначається однобічним і неповним, коли не були досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02.06.2010 року ( а.с.99 - 101 т .2 ) дану справу було скасовано та повернуто на новий судовий розгляд, але вказівки апеляційного суду, які є обов`язковими для суду першої інстанції при повторному розгляді, виконано не повністю. Так, не було досліджено та не надано належної правової оцінки акту судово медичного освідування № 92 від 01.06.2009 року щодо ОСОБА_7 , в якого виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців та саден.

Відповідно до ст.334 КПК України суд має навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову або про покладання на засудженого обов`язку відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, вказати матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Однак, приймаючи рішення щодо цивільного позову, суд першої інстанції даних вимог не дотримався.

Так, задовольняючи позов в частині матеріальної щкоди, суд не в повній мірі з`ясував її характер і розмір, а також не навів відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, не зазначив матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.

Крім того, при вирішенні позову в частині відшкодування потерпілій завданої моральної шкоди, суд не навів у вироку відповідні мотиви при визначенні її розміру. Не повністю дослідив відомості про стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає , що наведені порушення вимог закону при постановленні вироку та розгляді справи перешкодили суду об`єктивно та повно розглянути справу і винести законний , обґрунтований і справедливий вирок, що за змістом ст. 370 КПК України є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону і тягне обов`язкове скасування вироку, а справа, відповідно до ст. 374 КПК України направленню на новий судовий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно усунути наведені недоліки, ретельно дослідити всі обставини справи, дати оцінку всім доказам по справі, звернути увагу на доводи, зазначені в апеляціях, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь у справі, задовольнити, апеляцію захисника ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2010 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

С У Д Д І: