Справа № 461/1338/15-к
Провадження № 1-кс/461/5032/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2015 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 23.01.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за номером 0000355,

в с т а н о в и в :

Скаржник в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 23.01.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за номером 0000355, посилаючись на те, що ОСОБА_4 , як фізичній особі-підприємцю заподіяна матеріальна шкода на суму 200 000 грн. Вважає, що оскаржувана постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою. Просить суд поновити пропущений строк на оскарження постанови слідчого ОСОБА_6 від 23.01.2015 року, скасувати як незаконну постанову від 23.01.2015 року старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні за номером 0000355.

Скаржник у судові засідання призначені на 18.08.2015 року, 22.10.2015 року, 17.11.2015 року та 23.12. 2015 року не з`явився, з урахуванням вимог ст.306 КПК щодо обмеженого строку розгляду вказаних справ, суд вважає за можливе проводити розгляд скарги без його участі на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 цієї статті, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 23.01.2015 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за номером 0000355.

Підставою відмови слідчим у задоволенні клопотання ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим є відсутність спричинення йому моральної, фізичної чи майнової шкоди, настання якої згідно ст.55 КПК України є підставою для визнання особи потерпілою.

З урахуванням положень частини 4 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
З огляду на те, що обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження слідчим обставин кримінального провадження, що стало підставою для винесення оскаржуваної постанови від 23 січня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, не встановлено, відтак висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогами кримінального процесуального закону і ґрунтуються на оцінці доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, тому приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 23.01.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за номером 0000355 відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1