Провадження № 1-кп/756/908/15
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
28 жовтня 2015 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такої, що народилася у м. Кагул, республіка Молдова, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не заміжня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима 08.08.14 р. Святошинським РС м. Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст.190, ч.5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 23 жовтня 2015 року.

Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Інші учасники судового засідання підтримали думку прокурора.

Клопотань від учасників судового провадження не надійшло.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступних підстав.

Так, в обвинувальному акті стверджується, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0007508 у відношенні ОСОБА_4 , встановлена достатність доказів для пред`явлення обвинувачення останній у тому, що вона 02-04.08.2015 р. вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.190, ч.5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Приймаючи рішення про необхідність повернення обвинувального акту, суд виходить з того, що в даному конкретному випадку вчинено повторно тотожні злочини, які охоплюються однією і тією ж статтею особливої частини КК, в якій передбачена відповідальність за повторне вчинення такого злочину. У той же час, підроблення або збут одночасно декількох підроблених документів повторності не утворює.

Така кваліфікація дій особи передбачає застосування ч.1 ст.70 КК України, що може в подальшому штучно, суттєво та невиправдано погіршити становище засудженої особи та порушити її право на забезпечення справедливого судового розгляду справедливого та достатнього покарання.

У відповідності до п.13. ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність останнього вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказані вище обставини порушують безспірне право ОСОБА_4 на захист від конкретного обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у тексті п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австралії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Саєссі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австралії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого п.п. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені «Пелісьє та Саєссі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).

Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування є вказівка на представника потерпілого громадянина ОСОБА_6 (а/с 11).

У той же час, з Обвинувального акту є незрозумілим, хто саме і в зв`язку з чим є потерпілим за даним провадженням та кому саме, яку та в якому розмірі заподіяно шкоду діями обвинуваченої, на якій підставі громадянин ОСОБА_7 , який допитаний за провадженням як свідок (а/с 8), є представником потерпілого.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт стосовно громадянки ОСОБА_4 , підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 314, 291 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст.190, ч.5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1