Справа № 127/7628/15-к
Провадження № 1-кп/127/91/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Попівка, Липовецького р-ну Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, відомості про який внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000587 від 01.02.2015 року,

В С Т А Н О В И В :

29 грудня 2015 року близько 11.15 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території Центрального ринку, за адресою: м. Вінниця, вул. Коцюбинського, 13, біля свого торгового місця № 1782, під час суперечки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з раніше незнайомою ОСОБА_6 , умисно наніс останній удару рукою в голову в область потилиці, два удари ногою по ногам в ділянку сідниць та один удар ногою в ділянку попереку від якого вона впала на землю. Внаслідок дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 було завдано фізичного болю, без спричинення тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину та цивільний позов не визнав, суду пояснив, що він пенсіонер, час від часу допомагає дітям, які працюють на Центральному ринку, торгуючи головними уборами, 29.01.2015 року він був на ринку біля належного їм контейнера в центральному ряду, в цей час біля контейнера зупинилась ОСОБА_6 , він просив її відійти, оскільки остання закривала вхід в торгову точку та огляд товару покупцям. На що остання зреагувала агресивно, почала кричати, обзивати його, конфліктувати. Він відійшов до свого прилавка, а ОСОБА_6 пішла в напрямку кафе, через деякий час повернулася та почала махати руками та заходити в контейнер, він її інстинктивно відштовхнув і остання впала на столи навпроти, де торгували цигани. Особисто він її не бив, свідомість вона не втрачала. Моменту падіння він не бачив, пізніше бачив, як ОСОБА_6 сиділа на стільчику та чекала лікарів швидкої медичної допомоги.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, його вина доводиться показаннями потерпілої, свідків та іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що вона працює приватним підприємцем на Центральному ринку. Вона підійшла до продавця, щоб придбати їжу для людей, які працюють на неї. До неї підійшов ОСОБА_8 та почавши її відштовхувати, сказав відійти. З її шуби відірвався ґудзик, вона не одразу це помітила та пішла у своїх справах в напрямку кафе. Повертаючись, вона проходила біля контейнера, де торгує ОСОБА_4 в пошуках ґудзика та в цей час відчула удар в потилицю, один удар ногою в сідниці та в копчик. Вона впала правою стороною тіла на землю та втратила свідомість. Коли прийшла до тями, то пам`ятає, що сиділа на стільчику, та хтось викликав швидку медичну допомогу. Після цього її забрали в лікарню. До експертизи вона звернулася через 4 дні.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона з потерпілою не знайома, а з ОСОБА_4 вони працюють в сусідніх торгових контейнерах. Вона, перебуваючи на своєму робочому місці, бачила, що ОСОБА_6 купувала пиріжки навпроти торгового місця ОСОБА_10 . ОСОБА_8 використовуючи лайку сказав ОСОБА_11 відійти, в наслідок чого розпочалась суперечка. Після цього ОСОБА_6 пішла в напрямку кафе, а коли поверталася та проходила біля контейнера ОСОБА_12 , він продовжив сваритися та нецензурно висловлюватися до ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_8 вдарив рукою потерпілу, та наздоганяючи її наніс удар ногою в спину, внаслідок чого потерпіла впала на столи з товаром, а потім на землю та не рухалася, після чого люди підняли її, посадили на стілець, а через деякий час приїхала швидка медична допомога.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона працює приватним підприємцем на Центральному ринку, неподалік від торгової точки де працює ОСОБА_15 . Вона бачила, як ОСОБА_8 наздоганяючи ОСОБА_6 шарпнув за комір шуби та відірвав ґудзик, потерпіла пішла в своїх справах, а коли поверталася то проходила біля торгового місця ОСОБА_10 . Потерпіла йшла обличчям в її напрямку, а ОСОБА_8 штовхнув її рукою та вдарив ногою в спину, після чого потерпіла впала на землю та вдарилась головою об землю втратила свідомість. Разом з іншими дівчатами вона підняла потерпілу та посадила на стілець. Потерпілій дали ліки та одразу викликали міліцію. Суду також повідомила, що торгове місце ОСОБА_16 знаходиться за 10-12 м від місця події.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він працює на центральному ринку приватним підприємцем, його контейнер знаходиться поруч із контейнером ОСОБА_4 29.01.2015 року він був біля свого робочого місця, почув лайку від ОСОБА_12 та побачив біля його торгового місця жінку ОСОБА_6 , яка на зауваження ОСОБА_12 , розвернулася та пішла в напрямку кафе, повернувшись вказана жінка, продовжила суперечку з ОСОБА_18 , на що останній її відштовхнув від себе лівою рукою в плече, жінка похилилась до землі. Дівчата, які торгують поруч, посадили жінку на стілець, щоб та присіла.
Окрім показань потерпілої, свідків, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України доводиться також іншими доказами зібраними в справі та всебічно й повно дослідженими в судовому засіданні, а саме:
-даними висновку експерта № 151 від 11.02.2015 р., відповідно до якого у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в правій скроневій ділянці, синці в правій надбрівній ділянці, крововиливу в слизову десни проекції 2-3-го верхніх зубів справа, синця на задній поверхні правого плеча, двох саден та синця на передній поверхні колінного суглоба, які утворились від дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( т.1а.с. 29);
-даними висновку експерта № 394 від 26.03.2015 р., згідно з яким у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в правій скроневій ділянці, синці в правій надбрівній ділянці, крововиливу в слизову десни проекції 2-3-го верхніх зубів справа, синця на задній поверхні правого плеча, двох саден та синця на передній поверхні колінного суглоба, які утворились від дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; кількість, характер, локалізація та морфологічні особливості вказаних вище тілесних ушкоджень передбачають застосування, як безпосередньої прямої травматичної дії, тобто нанесення ударів тупими твердими предметами з місцями прикладання сили в ділянках волосяної частини голови та обличчя справа, в ділянках правого плеча та правого колінного суглобу, так і в результаті комбінованого механізму травми, а саме: нанесення удару (ів) тупим (и) предметом (ами) з послідуючим (и) ударом (ами) та контактом відповідними поверхнями, в тому числі під час або внаслідок падіння, що в свою чергу, може узгоджуватись з обставинами, на які посилаються в своїх показаннях потерпіла ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_19 (т.1 а.с.30-31);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.03.2015 р. з потерпілою ОСОБА_6 , відповідно до якого остання розповіла та показала на місцевості про обставини утворення у неї тілесних ушкоджень, вказала, яким чином ОСОБА_4 наносив їй удари і яким чином вона внаслідок їх нанесення падала (т.1 а.с.41-42);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.03.2015 р. зі свідком ОСОБА_19 , згідно з яким остання розповіла та показала на місцевості про обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій, показала, куди саме обвинувачений наносив удари і яким чином внаслідок їх нанесення потерпіла падала на землю, яким чином і якими частинами тіла вона контактувала із землею (т.1 а.с.37-38);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.03.2015 р. зі свідком ОСОБА_9 , відповідно до якого остання розповіла та показала на місцевості про обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій, показала, куди саме обвинувачений наносив удари і яким чином внаслідок їх нанесення потерпіла падала на землю, яким чином і якими частинами тіла вона контактувала із землею (т.1 а.с.39-40);
Проаналізувавши показання обвинуваченого, який свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, показання потерпілої, свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведено повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 126 КК України як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Суд дійшов такого висновку, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на території Центрального ринку, за адресою вул. Коцюбинського,13 в м. Вінниці, біля свого торгового місця №1782, під час суперечка між ним та ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_6 , удар рукою в голову, в ділянку потилиці, два удари ногою по ногам в ділянку сідниць та один удар ногою в ділянку попереку, в наслідок чого остання впала на землю.
Відповідно до висновку експерта №394 від 23.03.2015 року у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в правій скроневій ділянці, синці в правій надбрівній ділянці, крововиливу в слизову десни проекції 2-3-го верхніх зубів справа, синця на задній поверхні правого плеча, двох саден та синця на передній поверхні колінного суглоба, які утворились від дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; кількість, характер, локалізація та морфологічні особливості вказаних вище тілесних ушкоджень передбачають застосування, як безпосередньої прямої травматичної дії, тобто нанесення ударів тупими твердими предметами з місцями прикладання сили в ділянках волосяної частини голови та обличчя справа, в ділянках правого плеча та правого колінного суглобу, так і в результаті комбінованого механізму травми, а саме: нанесення удару (ів) тупим (и) предметом (ами) з послідуючим (и) ударом (ами) та контактом відповідними поверхнями, в тому числі під час або внаслідок падіння. Данні вищевказаного висновку узгоджується із показаннями потерпілої ОСОБА_6 яка в судовому засіданні повідомила, що в той час, як вона проходила повз контейнер ОСОБА_4 , відчула удар в потилицю, один удар ногою в сідниці та в копчик, після чого впала правою стороною тіла на землю.
Показання потерпілої підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , які суду повідомили, що бачили, як ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 та завдав удар ногою в спину, після чого вона впала на землю.
Аналізуючи докази в їх сукупності та зважаючи на показання самої потерпілої, про те, що обвинувачений завдав їй ударів в тім`яну частину голови та задню частину тулубу та ніг, приймаючи до уваги кількість та локалізацію тілесних ушкоджень на правій стороні голови, тіла та кінцівок потерпілої виявлених під час проведення судово-медичної експертизи № 394 від 26.03.2015 року, суд приходить до висновку, що тілесні ушкодження на тілі потерпілої виникли внаслідок падіння та співударяння з поверхнею землі, а не в наслідок ударів обвинуваченого, а тому кваліфікація дій ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 126 КК України є вірною.
Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_20 в частині того, що обвинувачений лише штовхнув потерпілу в наслідок чого остання лише похилилася на землю, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами дослідженими в судовому засідання, та розцінює такі показання, як намагання покращити долю обвинуваченого.
Крім того суд вважає такими що не відповідають дійсності показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він лише відштовхнув потерпілу не завдаючи їй ударів та не бачив, як потерпіла впала на землю, оскільки події відбувались в світлу пору доби в присутності великої кількості людей, й такі показання спростовуються показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_14 висновком судово-медичної експертизи № 394 від 26.03.2015 року, та розцінює такі показання, як намагання уникнути відповідальності за скоєне.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 який являється особою похилого віку, раніше не судимий (т.1 а.с.32), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.33-34), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 35).
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого й запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді штрафу в розмірах передбачених санкцією даної статті.
Вирішуючи в порядку, передбаченому ст. 129 КПК України, ст. 1167 ЦК України цивільний позов ОСОБА_6 до відповідача ОСОБА_4 про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 15000 гривень. Суд виходячи з принципів виваженості, розумності, справедливості і співмірності, враховуючи майновий стан обвинуваченого, вважає їх завеликими та такими, що підлягають зменшенню до 5000 грн., при цьому зазначаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на моральних стражданнях, які позивач зазнала в зв`язку із протиправною поведінкою відносно неї, а саме душевних переживань, внаслідок її приниження, як особистості, страху, фізичного болю.
Щодо позовних вимог потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 600 гривень, то суд вважає їх таким, що задоволенню не підлягають, оскільки понесені збитки документально непідтверджені, а пояснення працівника ательє суд вважає неналежним доказом.
Щодо наявності витрат на правову допомогу та їх розмір, суд зазначає наступне.
Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги.
Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт та ін.), а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам закону.
Потерпілою ОСОБА_6 було надано ордер про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_7 від 07.09.2015 року (т.1а.с.113), квитанція №079 від 09.09.2015 року про оплату гонорару на суму 3000гривень (т.1 а.с.121) та розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу (т.1а.с.172). А тому вважає, що витрати на правову допомогу потерпілою ОСОБА_6 обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, та приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23,1167 ЦК України, ст. 65 КК України, ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3000 у відшкодування витрат на правову допомогу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: