Провадження № 1-кп/185/615/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2015 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002216 від 21.08.2015 року, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області,

українця, громадянина України, з повною середньою освітою,

не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимий: - - 16.10.2008 року Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України

до 3 років позбавлення волі. На підставі

ст. 104, ст. 76 КК України від відбуття покарання

звільнений з випробувальним терміном на 2 роки.

Згідно постанови Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області від 16.09.2009 року

відмінено випробувальний термін

та направлено обвинуваченого в виправну колонію

строком на 3 роки;

- 05.12.2011 року Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187, ч.3 ст. 185,

ч. 1 ст. 70, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років

позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано

не відбутий термін 6 місяців по вироку Павлоградського

міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 16.10.2008 року, та до відбуття призначено

покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

02.06.2015 року звільнений умовно - достраково

строком на 9 місяців 26 днів. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
13.08.2015 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до магазину «Продукти», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Франко, де біля магазину побачив велосипед марки «Україна», синього кольору, який належить ОСОБА_4 , та у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на заволодіння шляхом обману велосипедом марки «Україна». ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння велосипедом, який належить ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, заздалегідь не маючи наміру повертати велосипед, звернувся до ОСОБА_4 при цьому впевнив останнього в правдивості своїх намірів щодо повернення велосипеда, під приводом з`їздити у своїх справах, шляхом обману ОСОБА_4 який вважав, що ОСОБА_3 дійсно поверне велосипед, заволодів велосипедом марки «Україна». Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 776 грн.

Крім того, ОСОБА_3 18.08.2015 року, приблизно о 14 годині, з метою викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом зриву навісного замка, за допомогою викрутки проник до приміщення вищевказаного будинку, та знаходячись в кімнаті вказаного будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення майна, повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрав телевізор марки «LG» сріблястого кольору, який належить ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_3 з викраденим майно з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 760 грн.

Крім того, ОСОБА_3 24.08.2015 року, приблизно о 15 годині, з метою викрадення чужого майна, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне, протиправне, відкрите заволодіння, повторно, чужим майном, ігноруючи волю ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи те, що даний злочин він скоює в умовах очевидності, із корисних спонукань, відштовхнувши від себе ОСОБА_7 , при цьому спричинивши останній фізичний біль заволодів шліфувальною машиною марки «EINHEII 125», яка лежала на лавочці біля вказаного будинку. Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця злочину зник. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 551 грн. 54 коп.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, відмовився від надання пояснень, та на запитання суду показав, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він згоден, та у вчиненому щиро розкаюється. Причиною скоєння злочинів є відсутність коштів, та те , що він не може працевлаштуватись.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 13.08.2015 року, приблизно о 21 годині, він та обвинувачений вживали спиртні напої біля магазину «Продукти», що розташований за адресою : Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Франко. Обвинувачений попросив у нього велосипед марки «Україна», синього кольору для поїздки, та обіцяв його повернути. Але цього не сталося, та він звернувся до міліції. Матеріальний збиток становить 776 грн., але він до обвинуваченого претензій не має, та просить суд сурово обвинуваченого не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого, суд вважає, що обвинувачений винний заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_3 винний у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Його дії кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 винний у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений вчинив злочини, які відносяться до категорії середньої тяжкості, та тяжких, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочинів.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною яка обтяжує покарання, є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкцій ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України з застосуванням правил ч.1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 до покарання, призначеного за новим вироком слід частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2011 року, за яким він був засуджений до покарання у виді чотирьох років 6 місяців позбавлення волі, так як останній вчинив злочини в період умовно - дострокового звільнення.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним інших злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без її ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експертів щодо проведення по провадженню судових товарознавчих експертиз не витрачались.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - один рік позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - три роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2011 року, та остаточно до відбування визначити покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 09 вересня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- телевізор марки «ЛДЖ», переданий потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній за належністю;

- шліфувальна машина марки «EINHEII 125», передану на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , залишити останній за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .