Номер провадження: 11-кп/785/1044/15
Номер справи місцевого суду: 520/2902/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2015 року м. Одеса

Колегія судів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2015 р., у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, раніше не судимого,
засудженого за ст. 345 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитом, строк якого встановлений 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
Задоволенні цивільні позови та стягнено з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 816 (вісімсот шістнадцять) грн. 25 коп., моральну шкоду в сумі 60 291 (шістдесят тисяч двісті дев`яносто одну) грн. та судові витрати в сумі 602 (шістсот дві) грн. 91 коп. та на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 1 121 (одна тисяча сто двадцять одну) грн. 30 коп., моральну шкоду в сумі 60 291 (шістдесят тисяч двісті дев`яносто одну) грн. та судові витрати в сумі 602 (шістсот дві) грн. 91 коп., та попросити публічно через засоби масової інформацію Фрунзівського району Одеської області пробачення у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнаний винним в скоєні наступного кримінального правопорушення.
Так, 04 травня 2014р., о 09 год. 30 хв. біля приміщення Росіянівської сільської ради в селі Росіянівка Фрунзівського району Одеської області, прокурором Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_9 та прокурором прокуратури Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_10 здійснювались службові обов`язки, а саме - процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000012, внесеному до ЄРДР 23.10.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, за фактом незаконного заволодіння у продовж 2008-2010 років нежитловими приміщеннями пайовиків-членів колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» в с. Росіянівка Фрунзівського району Одеської області з боку посадових осіб Росіянівської сільської ради, ДАК «Хліб України», «Одеса зерно», голови СФГ «Журавушка» ОСОБА_7 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем. В цей же час, ОСОБА_7 , який знаходився також біля приміщення Росіянівської сільської ради, з метою перешкоджання виконанню службових обов`язків прокурором Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_9 та прокурором прокуратури Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_10 , починаючи сперечатись з зазначеними особами та не даючи змогу висловитися у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків перед зібраними за запрошенням прокуратури громадянами с.Росіянівка Фрунзіського району Одеської області, наблизившись до прокурора ОСОБА_9 та прокурора прокуратури ОСОБА_10 , заздалегідь приготувавши хімічну речовину у виді барвника бриліантового зеленого, прихованого у кісті правої руки, у склянці, з метою перервати проведення слідчих заходів, умисно декілька разів плеснув зазначеною рідиною в напрямок обличчя прокурора ОСОБА_9 та прокурора прокуратури ОСОБА_10 , чим заподіяв ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді хімічного опіку правого очного яблука, яке відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, та не було небезпечним для життя у момент заподіяння, одночасно пошкодивши особисте майно ОСОБА_9 , на загальну суму 816 гривень 25 копійок, а ОСОБА_10 заподіяв тілесне ушкодження у вигляді хімічного опіку лівого очного яблука, яке відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, та не було небезпечним для життя у момент заподіяння, одночасно пошкодивши особисто майно ОСОБА_10 , на загальну суму 1139 гривень 30 копійок.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок в частині попросити публічного вибачення через засоби масової інформацію Фрунзівського району Одеської області пробачення у потерпілих, та в задоволенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в задоволенні стягнення з засудженого матеріальної та моральної шкоди та постановити по справі в цій частині новий вирок, яким в позовних вимогах потерпілих в цій частині відмовити у повному обсязі.
Заслухавши виступ судді-доповідача, виступи засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та в останньому слові засуджений просив її задовольнити, виступи прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та потерпілих, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Так, вина засудженого ОСОБА_7 в тому обсязі як це визнав суд, встановлена доказами, приведеними у вироку, яким дана належна оцінка.
Не оскаржується скоєне і в поданій апеляції.
Вирок у відношенні ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, оскільки судом прийнято мотивоване рішення по справі, кваліфікація його дій за ст.ст. 345 ч. 2 КК України, правильна, а міра покарання йому призначена у відповідності до вимог Закону, з урахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, даних про особу підсудного.
Разом з цим, доводи захисника викладені в апеляційній скарзі колегією суддів не можуть бути взяті до уваги з тих підстав, що вони не ґрунтуються на вимогах Закону, з наступних підстав.
Так, підстави цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 підтверджуються дослідженими в суді першої інстанції доказами викладеними у вироку, а суми матеріальної шкоди - висновком економічної та товарознавчої експертизи від 30.05.2014 року №62, якою встановлена залишкова вартість майна потерпілих, тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції мотивовано, відповідно до ст. 326 КПК України, ст.ст.1166, 1167, 1177 ЦК України, цивільні позови потерпілих задовольнив в повному обсязі. При цьому суд першої інстанції аргументовано виходив з того, що на момент постановления судового рішення потерпілими не підтверджено надходження до них електронних платежів, а сплачені обвинуваченим суми будуть враховані на стадії виконання судового рішення в частині майнових стягнень. Визначаючи розмір моральної шкоди суд першої інстанції, правильно виходив з того, що потерпілі виконували функцій держави, заподіяння ним моральної шкоди було саме у зв`язку із виконанням ними таких функцій, характеру та обсягу страждань потерпілих, характеру немайнових втрат, обсягу порушення їх звичайного укладу життя, стану погіршення їх здоров`я, тяжкості і характеру вимушених змін у їх житті та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану. Тому відшкодування моральної шкоди потерпілим у повному обсязі буде достатнім і справедливим.
Крім того, колегія суддів проаналізувавши вимоги діючого законодавства, прийшла до висновку, що суд першої інстанції відповідно до ст.88 ЦПК України прийшов до правильного висновку, що судові витрати підлягають стягненню з підсудного на користь потерпілих в повному обсязі, оскільки вони підтверджуються тим, що сплата судового збору потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в розмірі 602, 91 грн. підтверджена квитанціями №210081260 і №210081258 від 16 березня 2015 року відповідно, доданих до їх цивільних позовів.
Питання щодо речових доказів по справі, суд першої інстанції мотивовано вирішив в порядку ст.81 КПК України та законно повернув власникам (потерпілим), які побажали повернення належних їм речей.
Зокрема, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшують покарання, притягнення його до кримінальної відповідальності вперше, зайняття ним на селі суспільно корисною працею, позитивну характеристику по місцю проживання і роботи, наявність в нього захворювання цукровим діабетом, тип 2, середньої тяжкості, субкомпенсація та наполегливі прохання потерпілих і обвинувача не призначати підсудному реального покарання через його поважний вік і стан здоров`я. Наведені данні про особу винного з урахуванням характеру, тривалості, обставин і тяжкості вчиненого злочину, з огляду на наявність у ОСОБА_7 реєстрації і постійного місця проживання, трудових і сімейних зв`язків, дали суду першої інстанції всі підстави вважати, що підсудний не потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а його виправлення можливе без відбування ним покарання, а тому його мотивовано звільнено на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням під контролем органів пенітенціарної служби України.
З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є Законним та мотивованим, а тому він не підлягає скасуванню чи зміні.
Керуючись: ст. ст. 407, 412 и 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2015 р., у відношенні: ОСОБА_7 - без змін.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2