В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008942 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа, Харківського р-ну, Харківської обл., українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-07.10.2010 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до 5 років позбавлення волі, 05.06.2012 року звільнений з Диканівської виправної колонії № 12 Харківської області, по відбуттю строку покарання;
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 19.06.2015 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, перебуваючи біля будинку № 2-Б, по вулиці Харківське шосе, в м. Києві, помітив раніше невідому ОСОБА_6 яка несла на плечі власну сумку, в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на заволодіння її майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 почав переслідувати ОСОБА_6 та зайшов за нею до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи біля ліфтової площадки, ОСОБА_5 шляхом ривка намагався вирвати сумку ОСОБА_6 , однак зустрівши опір з боку останньої, яка міцно тримала сумку в руках та не відпускала її, дістав заздалегідь заготовлений для вчинення злочину предмет схожий на ніж та в ході боротьби, наніс потерпілій ОСОБА_6 декілька ударів предметом схожим на ніж, в область правої та лівої руки, тим самим застосував під час розбійного нападу насильство, небезпечне для здоров`я особи. Подолавши таким чином волю до опору потерпілої, ОСОБА_5 заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме: сумкою червоного кольору, вартістю 200 грн., в якій знаходилися мобільний телефон «Самсунг», вартістю 1 000 грн. з сім-картою «Київстар», вартістю 15 грн., на рахунку якої було 7 грн., гаманець, вартістю 35 грн., гроші в сумі 10 грн. та банківські картки, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1 267 грн.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1767 від 22.06.2015 року у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: різані рани: на тильно-променевій поверхні правої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки-1, на тильній поверхні нігтьової фланги 4-го пальця правої кисті-1, яка проходить через всі шари нігтьової пластинки, на ліктьовій поверхні лівого передпліччя у середній третині-1, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Вказані ушкодження спричинені гострими предметами, за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати даті вказаній в постанові, тобто 19.06.2015 року, не є небезпечними для життя.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що дійсно 19.06.2015 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, він перебував біля будинку № 2-Б, по вулиці Харківське шосе, в м. Києві, де побачив ОСОБА_6 . Прослідувавши за нею, він разом з потерпілою зайшов у під`їзд, де біля ліфту, в ході боротьби, наніс потерпілій декілька ударів розкладним ножом в область рук, завдяки чому вирвав у неї з рук сумку, після чого втік з місця вчинення правопорушення. Також додав, що щиро кається у скоєному.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, особу обвинуваченого, який одружений, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

На підставі викладеного, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його перевиховання та виправлення неможливо без ізоляції від суспільства тому не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді утримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання, а саме з 23.06.2015 року.

Речові докази: жіночу сумку червоного кольору без назви, грошові кошти в сумі 10 гривень, мобільний телефон «Самсунг», портмоне коричневого кольору, шкіряне «Gucci», картку «Киянина», дві банківські картки «Приватбанк», пенсійне посвідчення залишити у володінні власника ОСОБА_6 , предмет схожий на ніж, який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві (квитанція № ФП 011062 від 03.08.2015 року) знищити.
Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя: