Провадження №1-кс/554/5459/2015
У Х В А Л А

31 серпня 2015 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого слідчого відділу СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання, винесене слідчим слідчого відділу СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001054 від 27.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, і погоджене прокурором відділу прокуратури Полтавської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, посилаючись на те, що слідчим відділом СУ УМВС України в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001054 від 27.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2012-2015 років група осіб, у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлених осіб здійснювала шахрайські дії відносно осіб похилого віку, недієздатних та осіб із числа соціально незахищених, що пов`язанні з протиправними діями, спрямованими на заволодіння об`єктами нерухомості, в яких мешкають останні.

Так, учасники злочинної групи, попередньо домовившись між собою та узгодивши відповідні злочинні дії, шахрайським шляхом заволоділи нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , належним недієздатному ОСОБА_7 та нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить особі похилого віку та яка не має близьких родинних зав`язків, ОСОБА_8 .

Таким чином, своїми умисними ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи вчинили злочин передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

На виконання доручення процесуального прокурора у кримінальному провадженні співробітниками ВВБ в Полтавській області ДВБ МВС України, за результатами проведення комплексу оперативно-розшукових заходів та ряду слідчих дій встановлено, що до вчинення вказаного злочину, причетні особи, які організували стійку злочинну групу з числа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Таким чином, в ході проведення негласних слідчих дій було встановлено, що організаторами злочинної групи по незаконному заволодінню нерухомого майна серед громадян мешканців м. Полтави є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 (організатори злочинної групи, загальне керівництво групою, встановлення спільної мети у вигляді отримання злочинних коштів), учасниками групи є ОСОБА_10 (активні дії у відшукання неблагополучних осіб, що ведуть аморальний спосіб життя, та встановлення адрес нерухомого майна, перевірка інформації по облікам МВС), ОСОБА_11 (виготовлення підроблених документів на нерухоме майно), ОСОБА_13 на прізвисько « ОСОБА_14 » (утримування осіб, прибирання незаконно отриманих квартир, підготовка до продажу), ОСОБА_6 (ремонт незаконно отриманого нерухомого майна, вибивання дверей у квартири та вставлення нових), ОСОБА_12 (оформлення доручень на здійснення юридичного супроводження купівлі-продажу нерухомого майна та підтримка в судових засіданнях, отримання інформації по обліках БТІ).

У ході проведення негласних слідчих дій відносно фігурантів організованої групи стало відомо про ряд випадків незаконного відчуження та привласнення майна у громадян із незахищеної верстви населення, які в подальшому продавалися, або дарувалися фіктивним власникам, які в свою чергу продавали їх іншим власникам. Таким чином, злочинна група через своїх посередників отримувала злочинні кошти від продажу чужого нерухомого майна. Одним із таких випадків є незаконне заволодіння квартирою АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 , вказана нерухомість належала ОСОБА_7 .

Установлено, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 звернулись з позовною заявою до Ленінського районного суду м.Полтави до відповідача ОСОБА_7 про стягнення заборгованості з останнього та накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна установлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.01.2005 року, № 158, було обтяжено, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, при розгляді цивільної справи № 2-38/06 щодо зняття арешту з нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 у судовому засіданні ввів суд в оману та назвався близьким родичем ОСОБА_7 , хоча таким насправді не є, в підсумку обтяження з квартири було зняте.

Окрім цього, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08.01.2013 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнано недієздатним та встановлено над ОСОБА_7 опіку, призначено опікуна ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Також ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави № 553/1002/13-ц від 25.03.2013 було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Установлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави №2/553/446/2013 від 28.02.2013 накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .

Окрім цього, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.07.2013 року, справа № 553/487/13-ц, провадження №2/553/446/2013 договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_4 , укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , який посвідчений нотаріусом ОСОБА_20 , визнано недійсним.

У зв`язку із цим у слідчого виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення у ІНФОРМАЦІЯ_10 , оскільки вказані речі і документи, на думку слідчого, можливо буде використати як докази і без цих речей і документів неможливо іншим способом встановити обставини, які передбачається довести.

Під час розгляду слідчим суддею питань даного клопотання рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів судом не приймалось, клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування до суду не надійшло, що відповідає приписам статті 107 КПК України.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суть клопотання, надавши оцінку доводам слідчого, викладеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стор оні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Статтею 160 КПК України (далі Кодекс) визначені вимоги, яким має відповідати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема у частині 2 вказаної статті вказано, що у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 163 Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Так, у клопотанні слідчим ставиться питання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_11 , а саме: належним чином завірених копій матеріалів цивільних справ, аудіо записів судових засідань, належним чином завірених копій рішення ІНФОРМАЦІЯ_11 від 08.01.2013, ухвали від 25.03.2013, ухвали від 28.02.2013, рішення від 17.07.2013.

В обґрунтування доводів слідчим надано до суду витяг з кримінального провадження № 0001054 від 27.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у якому зафіксовані відомості за фактами заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчиненого у великих розмірах. Також слідчим надано копію рішення ІНФОРМАЦІЯ_11 від 08.01.2013, копію витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №38707333 від 09.11.2012, копію рішення ІНФОРМАЦІЯ_11 від 17.07.2013, копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна №4881830 від 14.06.2013. Інших доказів слідчим не надано.

Відповідно до приписів ч.4 ст.132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч.7 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Проте, як вбачається з матеріалів клопотання, документального підтвердження того, що вказані слідчим документи та матеріали цивільних справ, а також копії рішень суду мають істотне значення для встановлення істини по справі, слідчим не надано.

До того ж, не зазначено мету надання тимчасового доступу до матеріалів цивільних справ з вилученням їх копій та копій аудіозаписів судових засідань, що позбавляє слідчого суддю можливості встановити відповідність вимог клопотання слідчого завданням даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Також слідчим не надано відомостей про те, що існують перешкоди в самостійному отриманні слідчим інформації щодо розгляду цивільних справ та отриманні копій судових рішень вищевказаних цивільних справ у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Зазначені обставини також свідчать про передчасність звернення слідчого із таким клопотанням до слідчого судді.

Слідчий суддя звертає увагу, що слідчий, прокурор згідно ч.2 ст.93 КПК України має широкий обсяг повноважень щодо збирання доказів у кримінальному провадженні. Так, відповідно до положень зазначеної норми сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Отже, у даному випадку клопотання слідчого про тимчасовий доступ та вилучення речей і документів є необґрунтованим та не відповідає цілям даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, слідчим не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що без вилучення речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_11 , існує реальна загроза зміни або знищення цих речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

У клопотанні слідчого не наведено обґрунтованих доводів, підкріплених доказами, що саме тимчасовий доступ і вилучення документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідає потребам досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також що без наявності зазначених документів іншим способом довести всі обставини скоєних кримінальних правопорушень та встановити повний перелік осіб, причетних до їх скоєння, неможливо.

З огляду на вищенаведені обставини та інформацію, яка міститься у клопотанні слідчого, слідчий суддя не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та надання можливості їх вилучення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 159-164, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1