Справа № 640/1020/16-к
н/п 1-кс/640/546/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який неодружений, раніше не судимий, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
встановив :
25.01.2016 Слідчий відділу СУ ГУ Національної поліції в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , в якому просить про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5
В ході руху по вул. Культкомівській в м. Харкові, в районі буд. № 8, рухаючись в напрямку вул. Баварської в м. Харкові, грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та небезпечно керувати ним»; та допустив зіткнення з перешкодою (деревом), що знаходився на узбіччі.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи №216-АТ/15 від 27.08.2015 року, спричинені одночасно в умовах ДТП тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у вигляді ушкоджень: голови закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку, забійна рана нижнього віка, правого ока, синьці обличчя; тулуба закрита травма грудної клітини: забій серця та легенів, розрив правої легені, синці грудної клітини; закрита травма животу: розрив селезінки, розтрощення 5-8 сегментів печінки; забій правої нирки, внутрішньочеревний крововилив; кінцівок множинні синьці та садна кінцівок.
Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в умовах ДТП, яке відбулося 16.07.2015.
Причиною смерті ОСОБА_6 стало: важка сукупна травма та її ускладнення травматичний шок.
Дії водія ОСОБА_5 , згідно з висновком автотехнічної експертизи № 950/15 від 05.11.2015, знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.
Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 .
Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_7 (батько) зазначив, що його син ОСОБА_5 зареєстрований та мешкав разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 , але з 18.07.2015 року залишив місце мешкання та на даний час місце знаходження його йому не відоме і при цьому як і за допомогою чого зв`язатись з ним йому не відомо. Крім того йому відомо, що його син ОСОБА_5 того вечора знаходився за кермом автомобіля ВАЗ-2109 та з пасажирського сидіння його цивільну дружину ОСОБА_6 після ДТП з отриманими травмами було госпіталізовано до лікарні.
05.08.2015 (батько) ОСОБА_7 було отримано повістку про виклик його сина для проведення слідчих дій на 10.08.2015, однак останній без повідомлення будь яких причин до слідчого так і не з`явився.
Згідно відповіді отриманої з Державної прикордонної служби України від 25.09.2015 року ОСОБА_5 18.07.2015 року через пункт пропуску «Харків-Пасажирський» виїхав та перетнув державний кордон на поїзді сполученням «Кривий Ріг-Москва».
Згідно виконаного наданого доручення співробітниками Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області встановлено, що ОСОБА_5 за місцем мешкання вже не мешкає тривалий час та може знаходитись за межами України.
28.12.2015, у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_5 невстановлене, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення направлене за місцем реєстрації підозрюваного, для подальшого отримання його батьком та передачі сину і оповіщення про даний факт.
21.01.2016 року за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_5 додатково було направлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 17.07.2015 та схемою до нього, висновком судово-медичної експертизи № 216-Ат/15 від 27.08.2015, висновком, висновком автотехнічної експертизи № 759/15 від 04.11.2015, висновком судово-автотехнічної експертизи № 950/15 від 05.11.2015, , протоколом допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ..
Таким чином встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 за місцем реєстрації не мешкає, за викликом слідчого не з`являється, всі його абонентські номера операторів мобільного зв`язку відключені, що позбавляє можливості проводити подальше досудове розслідування по кримінальному провадженню.
Тому орган досудового розслідування приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства, з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.
Орган досудового розслідування зазначає, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, та одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, що підтверджується рапортом слідчого ОСОБА_4 , показаннями ОСОБА_7 про те, що місцезнаходження його сина ОСОБА_5 на даний час невідомо, а тому є достатні підстави вважати, що він може вчинити нові злочини, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України, встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
За правилами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно вимог ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, що регулює відносини, пов`язані з викликом особи до слідчого, прокурора, суду.
Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Однак в порушення вказаних вимог, повідомлення про підозру від 28.12.2015 не містить розпису ОСОБА_5 про отримання ним підозри.
Слідчим не надано до суду достатніх даних, які свідчать про те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру, що йому вручені повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, права підозрюваного оголошені та роз`яснені.
Відповідно до ч.4 ст. 190 КПК України повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.
Оскільки слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 з підстав неповідомлення йому про підозру, то слідчий суддя вважає, що не підлягає задоволенню і клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 178, 190, 309, 372 КПК України, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1