Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/980/15 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 5 ст.191 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2015 року. м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт відносно

ОСОБА_21 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України,

ОСОБА_22 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України,

ОСОБА_23 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_24 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,
повернуто прокурору Кіровоградської області для усунення порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України.
В С Т А Н О В И Л А:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_21 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_22 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_23 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_24 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України

01.07.2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 надійшов до Ленінського районного суду м. Кіровограда.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000089 від 05 березня 2015 року відносно ОСОБА_21 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_22 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_23 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_24 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України - повернуто прокурору Кіровоградської області для усунення порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України у розумний строк.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не підписаний прокурором /Т.1 обв.акту, арк. 95/, що є порушенням норм КПК України. Також зазначив, що в порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено таку процесуальну дію, як внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та відомості про закінчення досудового розслідування, як того вимагає ч.3 ст.283 КПК України і чи взагалі такі відомості слідчим вносилися.

Вказав, що в ході підготовчого судового засідання встановлено, що направлений до суду обвинувальний акт як в цілому так і зокрема п.5 «Фактичні обставини кримінального правопорушення (формулювання обвинувачення) та правова кваліфікація кримінального правопорушення» не містить формулювання обвинувачення, а лише вказує на те, що: ОСОБА_21 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_25 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України; ОСОБА_23 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; ОСОБА_24 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України. Та далі за текстом викладається сама підозра. Обвинувальний акт затверджений прокурором у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень та анкетні відомості вказані як підозрюваних. Тобто, в обвинувальному акті, в порушення вимог кримінального процесуального закону, викладено зміст підозри у вчиненні вище зазначених злочинів, що не підтверджує доведеність винуватості обвинувачених на стадії досудового слідства. Також зазначив, що дії ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 також кваліфіковано за ч. 5 ст.191 КПК України, однак в обвинувальному акті, в порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням стосовно кожного потерпілого окремо, а лише вказано загальну суму спричиненої матеріальної шкоди щодо всіх потерпілих загалом, що також є безумовним порушенням вищевказаних вимог КПК України, оскільки правильно зазначений розмір спричиненої матеріальної шкоди впливає на кваліфікацію дій обвинувачених.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування вимог зазначив, що судом як підставу для повернення обвинувального акту прокурору зазначено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000089 від 05.03.2015 не підписаний прокурором. Разом з тим, користуючись правом передбаченим ч. 2 ст. 317 КПК України в ході ознайомлення із наявними в Ленінському районному суді м. Кіровограда матеріалами кримінального провадження №0000089 від 05.03.2015 встановлено, що цілісність тому 1 обвинувального акту по вказаному кримінальному провадженні порушена та наявні ознаки підробки матеріалів обвинувального акту.

Крім того, в матеріалах вказаного кримінального провадження на аркуші 147 тому першого обвинувального акту наявний лист паперу аналогічного змісту (останній листок обвинувального акту) з відповідними підписами слідчого ОСОБА_26 та прокурора ОСОБА_27 з гербовою печаткою. Нумерація вказаного аркуша паперу в нижньому правому куті аркуша співпадає з нумерацією аркуша, який наявний на 95 аркуші вказаного тому провадження. Вказав, що за вказаним фактом слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області внесено відомості до ЄРДР. Зазначив, що оскільки в матеріалах обвинувального акту все ж міститься лист із підписом прокурора, то висновки суду про відсутність такого не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що в ухвалі як другу підставу для повернення обвинувального акту прокурору зазначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогами ст. 109 КПК України, але не зазначено, яким чином це має відношення до повернення обвинувального акту, адже ст. 314 КПК України чітко зазначає, що обвинувальний акт може бути повернутий лише в тому разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. В даному випадку дана підстава є єдиною для повернення обвинувального акту, а щодо реєстру матеріалів досудового розслідування ч. 4 ст. 291 КПК України передбачає лише те, що вказаний документ обов`язково додається до акту. Реєстр матеріалів досудового розслідування долучено до обвинувального акту у кримінальному провадженні, а висновки суду про те, що з його змісту неможливо встановити чи вносились відомості до ЄРДР такими, що суперечать фактичним обставинам кримінального провадження. Всі обвинувачені та їх захисники в повній мірі ознайомлені з матеріалами кримінального провадження, в тому числі з витягами із кримінального провадження про внесення відомостей в ЄРДР та про завершення досудового розслідування. Більше того, жоден учасник кримінального провадження, в тому числі віднесений до сторони захисту не посилався на дану обставину, при відкритті матеріалів кримінального провадження, будь-яких зауважень з даного приводу не було.

Посилається на вимоги ст. 42 КПК України, згідно якої обвинуваченим є особа, обвинувальний акт стосовно щодо якої переданий до суду в порядку передбаченому ст. 291 КПК України. Вказав, що законодавець прямо передбачив момент з якого підозрюваний набуває статусу обвинуваченого, але це жодним чином не означає, що органами досудового розслідування необхідно зазначати у обвинувальному акті неправдиві відомості про те, що станом на час складання обвинувального акту підозрюваний вже є обвинувачений. Зазначив, що п. 7 ч. 2 ст. 291 КК України не містить посилання на те, що розмір шкоди необхідно зазначати якось особливо. Окрім того, потерпілі у кримінальному провадженні заперечували проти направлення обвинувального акту прокурору. Потерпілі, які бажали у відповідності до вимог законодавства заявили цивільні позови. Також, зазначив, що суд першої інстанції під час підготовчого засідання не вправі розглядати та заздалегідь вирішувати питання, які вирішуються судом при розгляді кримінального провадження по суті. Оцінка доказам на стадії підготовчого судового засідання, як і оцінка повноти викладених обставин кримінального правопорушення не здійснюється, а повинна даватись судом під час розгляду кримінального провадження по суті. У підготовчому провадженні вказані питання не вирішується, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченої ОСОБА_22 адвокат ОСОБА_19 просив відхилити апеляційну скаргу прокурора та залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни, посилаючись на те, що обвинувальний акт, в порушення п.п. 5, 7 ст. 291 КПК України не містить вказівки на розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням щодо кожного потерпілого, а містить лише вказівку на загальну суму спричиненої шкоди в розмірі 2290 000 грн. Вказав, що прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що немає необхідності зазначати розмір шкоди, спричинений кожному потерпілому окремо, але судом першої інстанції правильно зазначено, що з об`єктивної сторони заволодіння чужим майном відноситься до злочинів з матеріальним складом. Тому обов`язковою його ознакою є наявність матеріальної шкоди, що спричинена потерпілому. Слідчим з невідомих причин зменшений період внесення коштів у кредитну спілку з січня 2003 року по грудень 2004 року, та в розпорядженні кредитної спілки «КОКС» були кошти вкладників в сумі 3426585 грн. Однак, виникає питання, яким чином слідчий під час досудового розслідування за один тиждень змінив період з 1996 року по 2004 рік надходження до кредитної спілки коштів на період з 2003 року по 2004 рік без проведення будь-яких експертиз і вказує, що шкода спричинена в сумі 2290000 грн. та яким чином зменшилась сума без конкретизації обвинувачення.

Також, в обвинувальному акті зазначено обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_22 - вчинення злочину щодо особи, яка перебуває у службовій залежності від винного, що є невірним, оскільки ОСОБА_22 не являлася посадовою особою в Кредитній спілці «КОКС», і такий обсяг обвинувачення органом досудового розслідування останній не пред`являвся, а тому вищезазначене є порушенням права ОСОБА_22 та інших обвинувачених на захист.

Зазначив, що судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт серед інших має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Однак, в ході підготовчого судового засідання встановлено, що направлений до суду обвинувальний акт як в цілому, так і зокрема п. 5 «Фактичні обставини кримінального правопорушення (формулювання обвинувачення) та правова кваліфікація кримінального правопорушення» не містить формулювання обвинувачення, а лише вказує на те, що особи підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень за зазначеними в обвинувальному акті статтями.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні судом першої інстанції правильно встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України, а отже, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків у розумний строк.

Аналогічні заперечення на апеляційну скаргу прокурора подано захисником обвинуваченої ОСОБА_24 адвокатом ОСОБА_17 , захисником обвинуваченої ОСОБА_21 адвокатом ОСОБА_18 та захисником обвинуваченого ОСОБА_23 адвокатом ОСОБА_20 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 які підтримали апеляційну скаргу прокурора, обвинувачену ОСОБА_22 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_19 , обвинувачену ОСОБА_24 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_17 , обвинувачену ОСОБА_21 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_18 , обвинуваченого ОСОБА_23 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_20 , які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Відповідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, ст. 291 КПК України передбачено процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Згідно ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України початку досудового розслідування передує така процесуальна дія, як внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із обвинувального акту, і про це правильно зазначив суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено таку процесуальну дію, як внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та відомості про закінчення досудового розслідування, як того вимагає ч.3 ст.283 КПК України.

Крім того, суд першої інстанції в ухвалі правильно зазначив, що згідно ч.4 ст. 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Крім того, ч.4 ст. 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, що є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).

Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглянути у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції, п.54). Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у підпункті "в" п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25.07.2000 року у справі «Маттоціа проти Італії").

Проте, направлений до суду обвинувальний акт як в цілому не містить формулювання обвинувачення, а лише вказує на те, що: ОСОБА_21 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_25 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України; ОСОБА_23 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; ОСОБА_24 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України. Та далі за текстом викладається сама підозра.

Сам обвинувальний акт затверджений прокурором у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень та анкетні відомості вказані як підозрюваних.

Тобто, в обвинувальному акті, в порушення вимог кримінального процесуального закону, викладено зміст підозри у вчиненні вище зазначених злочинів, що не підтверджує доведеність винуватості обвинувачених на стадії досудового слідства.

А тому, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції щодо того факту, що направлений до суду першої інстанції обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, а лише вказує на те, що: ОСОБА_21 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_25 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України; ОСОБА_23 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; ОСОБА_24 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України. Та далі за текстом викладається сама підозра.

Тобто, в обвинувальному акті, в порушення вимог кримінального процесуального закону, викладено зміст підозри у вчиненні вище зазначених злочинів, що не підтверджує доведеність винуватості обвинувачених на стадії досудового слідства. А

А тому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, та у зв`язку із порушенням вимог ст.291 КПК України, направив обвинувальний акт прокурору для усунення допущених порушень кримінального процесуального закону.

На вказаних підставах колегія суддів вважає, що доводи прокурора викладені з приводу того, що обвинувальний акт не містить порушень вимог ст.291 КПК України і не підлягає поверненню є необґрунтованими та безпідставними.

Разом із тим, при цьому, колегія суддів вважає, не зазначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням стосовно кожного потерпілого окремо, а зазначення загальної суми спричиненої матеріальної шкоди щодо всіх потерпілих загалом не є порушенням вимог ст.291 КК України і не може бути належною підставою для повернення обвинувального акту.

Крім того, безпідставним є зазначення в ухвалі суду першої інстанції того, що обвинувальний акт не підписаний прокурором, що є підставою для його повернення. Оскільки, як встановлено в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що цілісність тому 1 обвинувального акту по вказаному кримінальному провадженню порушена та наявні ознаки підробки матеріалів обвинувального акту. Проте, в матеріалах вказаного кримінального провадження на аркуші 147 першого тому обвинувального акту наявний лист паперу аналогічного змісту (останній листок обвинувального акту) з відповідними підписами слідчого ОСОБА_26 та прокурора ОСОБА_27 з гербовою печаткою. Нумерація вказаного аркуша паперу в нижньому правому куті аркуша співпадає з нумерацією аркуша, який наявний на аркуші 95 вказаного провадження. За вказаним фактом слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Так, як в матеріалах обвинувального акту все ж міститься аркуш із підписом прокурора та гербовою печаткою тому висновки суду першої інстанції про повернення обвинувального акту у зв`язку із відсутністю підпису прокурора є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав у своїй ухвалі, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору для усунення вищевказаних недоліків, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_21 за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_22 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_23 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_24 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України повернуто прокурору Кіровоградської області для усунення порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_21 за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_22 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК України, ОСОБА_23 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_24 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України повернуто прокурору Кіровоградської області для усунення порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4