Справа №577/3529/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/633/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Шахрайство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001318 від 05 липня 2015 року, за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2015 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Конотопського міськрайсуду від 09 липня 2015 року за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України до штрафу в сумі 1360 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 , в якій він просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Виключити з мотивувальної частини вироку, при викладенні фактичних обставин справи та кваліфікації дій засудженого, посилання суду на кваліфікуючу ознаку шахрайства «зловживання довірою».

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання за цим законом у виді штрафу в сумі 1700 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заступник прокурора Сумської області вказує, що суд в порушення вимог закону при кваліфікації дій обвинуваченого послався одночасно на дві кваліфікуючі ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, за яке засуджений ОСОБА_8 , а тому одну з них, а саме: «зловживання довірою», необхідно виключити з вироку.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, ОСОБА_8 , 10 квітня 2015 року, близько 15 год. 30 хв., працюючи слюсарем з експлуатації і ремонту газового устаткування в Конотопському управлінні по експлуатації газового господарства ПАТ «Сумигаз», повторно, з метою заволодіння чужими коштами шляхом обману та зловживання довірою, удаючи виконання робіт по перевірці газового обладнання, прибув до будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_9 . Зловживаючи довірою ОСОБА_9 та користуючись тим, що він сприймає його як робітника газового господарства, ввів в оману останнього та повідомив, що у нього відсутній акт перевірки пічника і для його складання ОСОБА_9 повинен сплатити 150 гривень. При цьому, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що він не має права отримувати кошти, оскільки не є пічником і за виконання робіт працівниками газового господарства кошти повинні сплачуватися громадянами безпосередньо до каси Конотопського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Сумигаз», він отримав від ОСОБА_9 кошти в сумі 150 гривень, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

У такий самий спосіб та обставини ОСОБА_8 повторно шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами: 10 квітня 2015 року ОСОБА_10 у розмірі 150 грн., ОСОБА_11 у розмірі 150 грн. та 26 травня 2015 року ОСОБА_12 в розмірі 160 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення встановлена і підтверджена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, що не оспорюється в поданій апеляційній скарзі та не заперечується ніким з учасників судового розгляду.

Відповідно до змісту ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_8 дотримався вимог як ст.370 КПК України так і ст.374 КПК України.

Так, оскаржуваний вирок містить повне формулювання обвинувачення, яке визнане доведеним, із зазначенням часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форму вини і мотив даного кримінального правопорушення, статті КК України. При цьому суд навів переконливі мотиви на підтвердження своїх висновків, детально вказав в чому ж виразились дії обвинуваченого, які полягали в заволодіння майном як шляхом обману так і зловживанням довірою.

Тому колегія суддів не вбачає неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , як про це вказує прокурор.

Також колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів провадження органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.

Це ж обвинувачення було підтримано прокурором і в ході судового розгляду в суді першої інстанції, заперечень чи клопотань у прокурора щодо неправильної чи зайвої кваліфікації, при цьому не виникало.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими твердження прокурора в його апеляційній скарзі про те, що суд в порушення вимог закону при кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 190 КК України послався одночасно на дві кваліфікуючі ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, оскільки прокурор чітко не вказав, який же закон було порушено та чим передбачена заборона одночасної кваліфікації дій обвинуваченого, також колегії суддів не зрозуміло, чому необхідно виключити в даному випадку саме кваліфікуючу ознаку « зловживання довірою», а не наприклад « шляхом обману», тобто апеляційні вимоги прокурора носять загальний та неконкретний характер.

З вищенаведених підстав колегія суддів також вважає необґрунтованими і посилання прокурора про допущене судом істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при ухваленні вироку відносно ОСОБА_8 .

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною та необґрунтованою, а тому в її задоволенні підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2015 року відносно ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4