Бахмацький районний суд Чернігівської області
Справа № 1-46/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2012

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Пархоменко П. І.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, працює слюсарем СТОВ „Агро Світ, раніше не судимий, -

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, -

в с т а н о в и в :

12.12.2011 року згідно наряду на зміну № 1893 СТОВ „Агро Світ с. Красилівка, Бахмацького району, Чернігівської області тракторист підприємства ОСОБА_4 з використанням трактора марки МТЗ-80, обладнаного причепним кормороздатчиком марки КТУ-10А, мав проводити роздачу та завіз кормів на ферму великої рогатої худоби. В цей же день, підсудний, який працював трактористом зазначеного товариства, згідно наряду на зміну № 1982 мав проводити навантаження кормів трактором-навантажувачем МТЗ-1025 на кормороздатчик під керуванням тракториста ОСОБА_4

Близько 10 години 15 хвилин ОСОБА_4, перебуваючи на території підприємства в с. Красилівка, Бахмацького району. Чернігівської області, поблизу силосної траншеї на відстані 30 метрів від молочнотоварної ферми товариства, попросив ОСОБА_3, щоб він трактором МТЗ-1025 під керуванням останнього підштовхнув кормороздатчик КТУ-1025 до трактора МТЗ-80 з метою зєднання причепного обладнання з тягово-зчіпним пристроєм трактора.

Підсудний ОСОБА_3, в порушення п.3.5 інструкції для машиніста трактора (тракториста) № 18, затвердженої директором підприємства 01.10.2011 року та яка була доведена до відома зазначеного працівника, де передбачається заборона включати швидкість та рухатись трактором при наявності людей між трактором і причіпною машиною, не розрахувавши зусилля, трактором МТЗ-1025 підштовхнув кормороздатчик КТУ 1025 до трактора МТЗ-80, в результаті чого ОСОБА_4, який в цей час знаходився між трактором та навантажувачем, був затиснутий даними сільськогосподарськими машинами. В результаті чого ОСОБА_4, згідно висновку судово-медичної експертизи № 18 від 25.01.2012 року, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломом правої ключиці із зміщенням відломків, які по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликають розлад здоровя на термін більше 3-х тижнів і не небезпечні для життя, а також були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою лівої нирки, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст.14 Закону України „Про охорону праці, працівник зобовязаний дбати про особисту безпеку і здоровя, а також про безпеку і здоровя оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва. Зазначеною нормою передбачено, що працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно п.109 „Переліку праці з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України № 15 від 26.01.2005 року, управління тракторами і самохідним технологічним устаткуванням відноситься до робіт з підвищеною небезпекою.

Підсудний, допитаний у судовому засіданні, вину у предявленому обвинуваченні визнав повністю погодившись з обсягом предявленого обвинувачення та пояснив, що повністю підтримує свої попередні свідчення дані на досудовому слідстві. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4, допитаний у судовому засіданні, пояснив, що повністю підтримує свої попередні свідчення, просив не призначати підсудному суворого покарання, не позбавляти його волі.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, відповідно до ч. 3 ст. 299, ст. 301-1 КПК України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази по справі в повному обсязі, оскільки про таке не заперечують учасники судового розгляду та підсудний, який показав, що розуміє у чому обвинувачується, фактичних обставин справи не оспорює, таке його волевиявлення є добровільним, він розуміє, що буде позбавлений права оспорювати визнанні ним обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи свідчення підсудного, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що дії підсудного правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобовязана їх дотримувати, якщо це порушення заподіяло шкоду здоровю потерпілого, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі.

Обставиною, яка помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоровя, наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким, постійного місця роботи та позитивної характеристик за таким, відсутність вимог потерпілого про призначення суворого покарання, попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, обставину, яка помякшує покарання, за відсутністю обставин, що його обтяжують, доходить висновку про можливість виправлення підсудного з обранням покарання у вигляді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для обрання більш мяких або тяжких покарань суд не знаходить.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 272 КК України і призначити покарання у вигляді у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. (пятсот десять гривень 00 копійок).

Запобіжним заходом ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Засуджений зобовязаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб із моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_5