У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
засудженогоОСОБА_5 ,
при секретаріОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні 17 грудня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження № 0000948 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні у суді першої інстанції, на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 .
Цим вироком
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням щомісячно 20 % від заробітку на користь держави з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він на початку 2014 року в парку ім. Т. Шевченка у м. Коломиї неподалік від місця свого проживання незаконно виростив дві рослини коноплі, з яких виготовив і зберігав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний канабіс.
30 жовтня 2014 року о 17.20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Валовій у м. Коломиї поблизу мебельного заводу, діючи з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 0,806 г в перерахунку на суху речовину, отримавши за це винагороду у сумі 100 грн.
Того ж дня під час особистого огляду ОСОБА_5 працівниками міліції виявлено та вилучено 38 паперових згортків з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом вагою 27,677 г та 0,8301 г в перерахунку на суху речовину, який він незаконно переніс з місця свого проживання до вул. Валовій у м. Коломиї.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_5 через м`якість. Посилається на безпідставне застосування ст. 69 КК України. Вважає, що ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК України. В доповненні до касаційної скарги указує, що суд першої інстанції порушив право обвинуваченого на захист, оскільки суд, розглядаючи провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, не роз`яснив учасникам судового провадження наслідки розгляду провадженняу такому порядку.
У запереченнях на касаційну скаргу засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_8 вважають доводи касаційної скарги необґрунтованими та просять залишити судові рішення без зміни.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав касаційну скаргу, пояснення засудженого, який просив залишити судові рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржується.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_5 через м`якість є обґрунтованими.
Як видно з вироку, при призначенні покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді виправних робіт суд послався на щире каяття ОСОБА_5 , позитивну характеристику, наявність постійного місця роботи, стан здоров`я, відсутність судимостей та обставин, що обтяжують покарання. Крім того, суд врахував, що ОСОБА_5 виховувався без матері.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Разом з тим, ці вимоги закону при розгляді даної справи апеляційним судом залишились не виконаними.
Зокрема, в апеляційній скарзі прокурора ставилось питання про скасування вироку у зв`язку з безпідставним призначенням ОСОБА_5 іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції ч. 2 ст. 307 КК України, у виді виправних робіт. На обґрунтування своїх доводів прокурор посилався на те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. На думку прокурора, судом не враховано значну кількість вилученого у ОСОБА_5 наркотичного засобу, що становила 27,677 г, яка була розфасована у 38 паперових пакетиків, що чітко вказує на спрямованість умислу обвинуваченого на систематичний збут наркотичних засобів. Не заперечуючи проти призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 307 КК України, прокурор наполягав на необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке, на його думку, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.
Суд апеляційної інстанції ці належним чином мотивовані доводи прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_5 покарання не перевірив і не спростував та усупереч вимогам ч. 2 ст. 419 КПК України, залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, не зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
На думку колегії суддів, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, призначене ОСОБА_5 основне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції ч. 2 ст. 307 КК України - виправних робіт, є не мотивованим і занадто м`яким.
На думку колегії суддів, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, призначення ОСОБА_5 на підставі ст. 69 КК України більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 2 ст. 307 КК України -, виправних робіт є не обґрунтованим, а таке покарання - занадто м`яким.
З огляду на викладене ухвала щодо ОСОБА_5 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене у даній ухвалі, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, а також інші доводи касаційної скарзі прокурора, та у разі доведеності винуватості ОСОБА_5 призначити покарання згідно з вимогамизакону.
Тому колегія суддів вважає, що у зв`язку з невідповідністю ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого мають бути усунені зазначені вище недоліки.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3