Березівський районний суд Одеської області
Справа № 1-86/2010 р.
ВИРОК

Іменем України

17 травня 2010 року. Березівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого: судді - Прібилова В.М..,

за участю секретаря - Музики О.Ф..

прокурорів - Гасанової О.М., Володіна Е.О.,

потерпілих - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, захисників - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

законних представників неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1. уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобов'язаного, не одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 1. раніше не судимого,

в скоєні злочину, передбаченого ст. 297 КК України, -

ВСТАНОВИВ

02 червня 2006 р. приблизно о 17.00 годині неповнолітній ОСОБА_10. ІНФОРМАЦІЯ_5. за попередньою змовою та разом з неповнолітніми ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6 і ОСОБА_12. ІНФОРМАЦІЯ_7 прибули на територію єврейського кладовища, розташованого на північно-східній околиці м. Березівка, Одеської області, де, грубо знущаючись, демонструючи зневагу до місця поховання покійних і своє негативне ставлення до суспільних принципів, зневажаючи пам'ять про померлих, зруйнували надмогильні споруди стели, на одинадцяти могилах померлих: ОСОБА_13, ОСОБА_14, подружжя ОСОБА_1 - ОСОБА_15 і ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20. ОСОБА_21, ОСОБА_22. Брейтберг-жінці. Окрім того, ОСОБА_10; разом з ОСОБА_11. і ОСОБА_12, грубо знущаючись, демонструючи зневагу до місця поховання покійних і своє негативне ставлення до суспільних принципів, зневажаючи пам'ять про померлих, пошкодили надмогильну споруду стелу, подружжю ОСОБА_23 і Фрімі Мойсеєвні. а саме нахилили до землі мармурову стелу, яка, окрім цього, тріснула спереду, а також пошкодили стелу на могилі ОСОБА_24, по якій били камінням ракушняка.

Висновки суду про винність ОСОБА_10 в нарузі над могилами - грунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної кримінальної справи.

Підсудний ОСОБА_10 у судовому засіданні винним себе в скоєні злочину визнав повністю та пояснив, що 02.06.06 року він знаходився в центрі м. Березівка

Одеської області, де зустрів ОСОБА_25 та ОСОБА_11, та разом з ними пішли додому до бабусі ОСОБА_11. Побувши деякий час у бабусі дома, вони пішли до піщаного карєру де катались на піщаних гірках, після чого, близько 17 години, ОСОБА_11 запропонував піти на єврейське кладовище, щоб почитати на пам'ятниках - хто там похований. Втрьох вони прийшли на єврейське кладовище, розташоване поблизу телевишки і оглядали памятники і читали на них надписи. Потім вони збирались йти додому і почали спускатись з гори, але ОСОБА_11 повернувся нагору до одного з пам'ятників і ногою з силою вдарив по пам'ятнику, після чого розхитав його руками. Плита пам'ятника - тобто верхня частина, впала на надмогильну плиту і пошкодилась Після цього ОСОБА_11 запропонував їм допомогти йому валяти памятники і він з ОСОБА_25 також почали руками і ногами бити по плитам памятників. Таким чином втрьох вони пошкодили 5 памятників. В подальшому їх помітила незнайома жінка яка почала кричати на них. спитавши що ж вони роблять, тому вони, зрозумівши що їх помітили, втекли в напрямку центру м. Березівка. На кладовищі вони знаходились приблизно півтори години. Чому він так вчинив поваляв пам'ятники на єврейському кладовищі, пояснити не міг, але тепер розуміє, що вчинив неправильно і в скоєному щиро кається. Спричинені збитки їх батьками були відшкодовані.

З урахуванням показань підсудного у судовому засіданні, державний обвинувач звернувся до суду із клопотанням про недоцільність дослідження усіх доказів по справі у відношенні фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, що було підтримано і самим підсудним.

Суд вважає, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, немає сумнівів у їх добровільності та істинності позицій, тому суд вважає за можливим не досліджувати у повному обсязі докази, стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Судом учасникам судового розгляду роз'яснено, що при такому досліджені обєму доказів вони позбавляються можливості в порядку апеляційного оскарження оспорювати не досліджені обставини справи.

Таким чином суд вважає, винність підсудного ОСОБА_10 в інкримінованому йому злочині доведеною повністю, оскільки його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним та іншими учасниками процесу не оспорюються і кваліфікує його дії за ст. 297 КК України як наруга над могилами.

Згідно ст. 12 КК України злочин, вчинений підсудним і передбачений ст. 297 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обираючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу винного, а також приймає до уваги, що підсудний щиро розкаявся в скоєному, прийняв заходи щодо відшкодування спричиненої шкоди.

До обставин, що помякшують покарання підсудного, суд відносить щире каяття підсудного, добровільне усунення спричиненої шкоди, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують - покарання підсудного ОСОБА_10 судом не встановлено.

З урахуванням особи підсудного, характеризуючих даних про особу винного, громадської безпеки скоєного ним злочину, пом'якшуючих та обтяжуючих вину обставин, суд вважає, що виправлення й перевиховання підсудного ОСОБА_10 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 297 КК України, статтями 227, 321, ЗН 328 -339 КПК України Березівський районний суд Одеської області, -

засудив

ОСОБА_10 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 297 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_10 залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через суд, який постановив вирок, протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Суддя: В.М. Прібилов