ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2011 року . Справа № 1-110/11

Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

секретаря - Бербець І.І.,

за участю прокурора - Панченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Теплицького району Вінницької області, українця, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не

одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,

не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

установив :

Відповідно до рішення Теплицького районного суду від 28 січня 2010 року, яке набрало законної сили 09 лютого 2010 року, підсудний ОСОБА_1 зобовязаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, (аліменти) в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, умисно, достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів на користь ОСОБА_1 та про наявність виконавчого провадження з примусового виконання рішення Теплицького районного суду від 28 січня 2010 року, в період з 09 лютого 2010 року по даний час неофіційно працюючи в м.Київ та м.Одеса та отримуючи заробітну плату, вказані доходи приховував, з 09 лютого 2010 року аліменти сплачував частково, а в період з березня 2011 року і по даний час аліменти не сплачує.

Окрім того, в період з 09 лютого 2010 року і по даний час підсудний ОСОБА_1 неодноразово змінював своє місце проживання без повідомлення працівників ВДВС Теплицького РУЮ, в звязку із чим оголошувався в розшук, на попередження працівників ВДВС Теплицького РУЮ про необхідність сплати аліментів ОСОБА_1 не реагує.

Вказані умисні дії підсудного ОСОБА_1 призвели до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01 серпня 2011 року складає 8 296,92 гривні, що сукупно перевищує суму виплат аліментів за шість місяців.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю. Пояснив суду, що він старається знайти роботу, виїжджає в різні міста у пошуках роботи. Коштів, які він заробляє, йому вистачає на оплату житла та на своє життя, тому він не мав можливості виплачувати аліменти на дітей. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що підсудний зовсім не цікавиться життям дітей, аліменти сплачує невеликими сумами раз в кілька місяців, в результаті чого утворилась заборгованість більше 8 000 гривень. Вона працює, отримує невелику заробітну плату, тому їй важко самотужки утримувати дітей. Підсудний їздить на заробітки, свої доходи приховує, через що його оголошували в розшук.

Винуватість підсудного у вчиненні злочину підтверджується також слідуючими доказами: копією виконавчого листа у справі №2-40/10, виданого 11 лютого 2010 року на підставі рішення Теплицького району від 28 січня 2010 року(а.с.7); постановою про відкриття виконавчого провадження від 06 квітня 2010 року(а.с.8); актом від 25 лютого 2011 року, відповідно якого встановлено, що ОСОБА_1 за місцем своєї реєстрації по вул..Піонерській,55 в с.Степанівка фактично не проживає з лютого 2010 року, що підтверджує його батько ОСОБА_5А.(а.с.10); рішенням Теплицького районного суду від 28 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів(а.с.25); розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, відповідно якого ОСОБА_1 зобовязаний був сплатити аліменти на користь ОСОБА_2 за період з 15 січня 2010 року по 01 серпня 2011 року в сумі 9 196 грн. 92 коп., за вказаний період ним було сплачено 900 грн., борг по сплаті аліментів на 01 серпня 2011 року становить 8 296 грн. 92 коп.(а.с.29-30).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази підсудного та потерпілої, суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей(аліментів).

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, постійного доходу не має, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Обставиною, що помякшує покарання, суд визнає його щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. На підставі викладеного, враховуючи особу винного та обставини справи, суд вважає, що його виправлення можливе з призначенням покарання у виді громадських робіт, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

засудив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: