Справа № 11-160/11 Головуючий у 1 інстанції: Кобзар В.М.
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач : Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Макарова Ю.М., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Горин У.І.,

засудженої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.3 ст.185 КК України за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2010 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Потелич Жовківського району Львівської області, громадянка України, українка, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружена /має на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_3/, пенсіонерка не працююча, раніше не судима, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

засуджена за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засуджена звільнена від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_1 покладено зобовязання:

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи;

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід підписка про невиїзд залишено засудженій без зміни до вступу вироку у законну силу.

Питання судових витрат та речових доказів вирішено відповідно до ст.ст.81,93 КПК України.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона, 04 жовтня 2009 року, близько 15 год., знаходячись по вул. Шевченка,34, що в с. Потелич, присілок Клебани, Жовківського району Львівської області, умисно із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном черз відчинені вхідні двері проникла в житловий будинок, належний ОСОБА_2, звідки таємно викрала гроші в сумі 1342 грн., дві золотих каблучки, пару золотих кульчиків та золотий перстень загальною вартістю 3000 грн., чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду в цілому на 4342 грн.

На рішення суду засуджена подала апеляцію та додатки до неї, в яких просить вирок скасувати, а справу закрити за відсутністю події злочину. Свої вимоги вона мотивує тим, що вона в будинок потерпілого не заходила і відповідно ніякого майна, належного останньому, не викрадала. А ті гроші і ювелірні вироби, що нібито потерпілий виявив в її сумці з горіхами, сам потерпілий і підкинув їй до сумки. Вважає, що суд першої інстанції постановив необґрунтований та незаконний вирок, який є однобічним і неповним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_1 на підтримку апеляції, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції без задоволення, обговоривши наведені в апеляції доводи й дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Твердження засудженої про те, що вказаний вирок є незаконним, та підлягає скасуванню оскільки він постановлений на доказах, які викликають сумніви, є неспроможними і не беруться до уваги колегією суддів. Адже судом першої інстанції було всесторонньо і обєктивно досліджено і перевірено зібрані по справі докази і дано правильну юридичну оцінку діянням засудженої.

Так, висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України ґрунтується на доказах, яким дано оцінку у вироку:

- показаннях потерпілого ОСОБА_2 про те, що він 04 жовтня 2009 р. разом з дружиною знаходився в гостях у сусідів, двері в будинку на ключ не закривали, оскільки у дворі гралися діти. Через деякий час син сказав, що бачив як з будинку виходила якась жінка. Його дружина пішла подивитися і, прийшовши сказала, що з будинку пропали гроші та золоті вироби, а на подвір"ї ходить дочка колишнього власника Іра. Він зателефонував на мобільний телефон дільничного інспектора Дзюньки А.Д. та пояснив, що з його будинку викрадено гроші та золоті прикраси, і він підозрює в цьому ОСОБА_1, яка знаходилася на території його господарства. Дільничний інспектор запропонував йому в якийсь спосіб затримати ОСОБА_1 до його приїзду. Зайшовши на подвір"я він побачив підсудну, яка збиралася йти, попросив її показати сумки, на що остання відмовилася та намагалася втекти. Після цього підійшла його дружина і вони вдвох вирвали у підсудної сумку звідки вилетіли горіхи, між горіхами знаходилися гроші та золоті вироби, які були замотані в поліетиленовий пакет;

- показаннях свідка ОСОБА_3 про те, що 04 жовтня 2009 р. вона разом з чоловіком знаходилася в гостях у сусідів. Діти повідомили, що хтось ходить по подвір"ї, після чого вона пішла в будинок та виявила відсутність грошей та золотих виробів. Спитавши у чоловіка вияснила, що він їх не брав. Після цього чоловік подзвонив дільничному і вони пішли у своє господарство де виявили підсудну, яка збиралася йти. На прохання показати сумки, остання відмовилася, а тому вони з чоловіком сумку вирвали у неї з рук, від чого на землю розсипалися горіхи, серед яких знаходилися гроші та золоті вироби які були замотані у поліетиленовий пакет;

- показаннях неповнолітнього свідка ОСОБА_4 про те, що він знаходився на подвір"ї, де грався з дітьми і побачив як з будинку вийшла тітка, яка пішла збирати горіхи. Про це він повідомив батьків;

- показаннях свідка ОСОБА_5 про те, що восени 2009 року почув в господарстві Галанів сварку та пішов подивитися, побачив висипані горіхи. ОСОБА_2 пояснював, що ОСОБА_1 викрала гроші, Він бачив між горіхами золото та гроші. ОСОБА_2 на місці розказували, що ці речі викрала ОСОБА_1;

- показаннях свідка-дільничного інспектора міліції ОСОБА_6 про те, що 04 жовтня 2009 року йому на мобільний телефон зателефонував потерпілий ОСОБА_2 і повідомив, що з його будинку в с. Потелич, присілок Клебани, вчинена крадіжка грошей та золотих виробів і, що він підозрює в цьому ОСОБА_1 Він запропонував потерпілому в будь-який спосіб затримати підсудну в господарстві до приїзду працівників міліції, оскільки пізніше неможливо буде довести причетність підсудної до крадіжки. Потерпілий пояснив, що викрадені гроші та золоті вироби знаходилися серед горіхів у сумці, яку потерпілий відібрав від ОСОБА_1 Приїхавши на місце події, він бачив на землі розсипані горіхи, серед яких були гроші та золоті вироби.І це зафіксувала слідчо-оперативна група.

- заяві потерпілого ОСОБА_2 начальнику Жовківського РВ ГУ МВС України у Львівській області з повідомленням про крадіжку у нього грошей в сумі 1342 грн. та золотих виробів на суму 3000 грн. /а.с.3/;

- протоколі огляду місця події та схеми до нього, з яких вбачається, що місцем події є господарство ОСОБА_2, що в с. Потелич, присілок Клебани, Жовківського району, Львівської області, /а.с.5-8/;

- протоколі огляду речових доказів видно, що речовими доказами є гроші в сумі 1342 грн., дві золотих каблучки 585 проби, золотий перстень 585 проби, одна пара золотих кульчиків 585 проби. /а.с.18/.

Суд першої інстанції дав належну оцінку показанням засудженої, вказавши, що суд не вірить показанням підсудної ОСОБА_1 про те, що вона не вчиняла крадіжки грошей та золотих виробів, ці її пояснення суд розцінює як бажання уникнути відповідальності і вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_4, який бачив, що підсудна виходила з їхнього будинку, потерпілого ОСОБА_2, який зателефонував дільничному та повідомив про крадіжку, та виявив у сумці підсудної серед горіхів викрадені гроші та золоті вироби. Показання потерпілого підтвердив дільничний інспектор Дзюнька А.Д. про те, що він запропонував потерпілому зупинити підсудну та не дати можливість покинути господарство. Підстав не вірити показанням свідків та потерпілого у суду не було, а тому суд прийшов до переконання, що їхні показання є правдивими і поклав їх в основу вироку.

Щодо покарання, призначеного ОСОБА_1, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину /згідно з ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, є тяжким/; обране з врахуванням особи засудженої та призначене в межах, встановлених санкцією статті обвинувачення, в розмірі ближчому до мінімального.

Колегія суддів вважає за потрібне згідно зі ст.365 КПК України привести у відповідність до вимог ст. 76 КК України назву контролюючих органів за поведінкою засуджених, оскільки судом першої інстанції вони названі органами кримінально-виконавчої системи. А відповідно до змін до ст. 76 КК України, внесених згідно із Законом № 1254-від 14.04.2009 р. їх назва кримінально-виконавча інспекція.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2010 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію засудженої ОСОБА_1 без задоволення.

У резолютивній частині вироку слова "органи кримінально-виконавчої системи" у всіх відмінках замінити словами "кримінально-виконавча інспекція" у відповідних відмінках.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.