Справа № 524/5337/15-к
У Х В А Л А
27.10.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка, Варвинського району Чернігівської області, освіта вища, одруженого, на утриманні малолітня дитина, працюючого юрисконсультом ТОВ «Алькорцентр» м. Кременчука, депутата Кременчуцької міської ради VI скликання, проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого,
за ст. 125 ч.2 КК України
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 30.09.2014 року близько 13-00 годин, він перебував у приміщенні Кременчуцької міської ради за адресою: м. Кременчук, Площа Перемоги 2, на засіданні сесії міської ради VI скликання.
Під час засідання сесії обвинувачений ОСОБА_6 втрутився у конфліктну ситуацію, яка виникла між оператором ефіру ПП «Візит - Сервіс» ОСОБА_4 та головою громадської організації «Штаб підтримки Армії» ОСОБА_8 під час виступу останньої.
В цей час у обвинуваченого ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_4 виник умисел, на спричинення останньому тілесних ушкоджень. Обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до трибуни, біля якої знаходились потерпілий та ОСОБА_8 та наніс один удар лівою рукою стиснутою в кулак в праву частину обличчя ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин нижньої щелепи справа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.
Під час здійснення судового розгляду даного кримінального провадження до суду поступило клопотання трудового колективу ТОВ «Алькорцентр» з протоколом загальних зборів від 23.10.2015 року про передачу обвинуваченого ОСОБА_6 на поруки цьому трудовому колективу.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник підтримали заявлене клопотання та просили суд задовольнити його, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу в якому він працює.
Прокурор вважав за неможливе задовольнити зазначене вище клопотання, оскільки обвинувачений нетривалий час працює в колективі.
Потерпілий ОСОБА_4 вважав, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений є кандидатом в мери м. Кременчука, вибори не завершені і йому не зрозуміло яким чином, за таких обставин, до обвинуваченого будуть застосовуватись заходи виховного характеру.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 також вважав, що клопотання не підлягає задоволенню так, як на його думку документи клопотання штучно створені, невідомо яка кількість осіб працює в трудовому колективі, йому не зрозуміла фраза з характеристики відносно обвинуваченого де зазначено, що останній « в процесі своєї роботи та громадських місцях дотримується правил поведінки».
Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Суд, розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив, що саме він заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження за обставин викладених у обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому. Попросив вибачення у потерпілого в залі судового засідання публічно, висловив жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки. Відшкодовував матеріальну та моральну шкоду, однак потерпілий відмовився отримувати поштові перекази. Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу в якому він працює. Завірив суд, що вразі звільнення його від кримінальної відповідальності він виправдає довіру трудового колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Він дає згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, наслідки такого звільнення йому зрозумілі.
Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 його винність у вчинені встановленого судом злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України повністю підтверджується :
-показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які були присутні у сесійній залі приміщення Кременчуцької міської ради за адресою: м. Кременчук, Площа Перемоги 2, на засіданні сесії міської ради VI скликання 30.09.2014 року близько 13 години та підтвердили факт нанесення обвинуваченим удару потерпілому ОСОБА_4 ;
-висновком експерта № 1436 від 16.10.2014 року згідно з якими потерпілому ОСОБА_4 заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та припухання м`яких тканин обличчя.
-протоколом слідчого експерименту від 08.05.2015 року згідно з яким потерпілий ОСОБА_4 показав, як та за яких обставин йому було заподіяно тілесні ушкодження.
-відтвореним в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 359 КПК України, відеозаписом яким зафіксовано момент нанесення удару потерпілому обвинуваченим.
А також іншими доказами дослідженими судом в їх сукупності.
Діяння обвинуваченого ОСОБА_6 є суспільно небезпечним і підлягає кваліфікації за ст. 125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених цим Кодексом.
Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом, здійснюється виключно судом.
Згідно ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом в тому числі у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
За ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації з їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та клопотання трудового колективу ТОВ «Алькорцентр», членом якого є обвинувачений ОСОБА_6 , останній вчинив злочин невеликої тяжкості, виключно позитивно характеризується, достовірність характеристик перевірена судом, його поведінка в суді свідчить про щире каяття у скоєному, клопотання трудового колективу оформлене належним чином протоколом загальних зборів колективу за місцем роботи обвинуваченого, містить зазначення виховних заходів, які будуть застосовуватись до обвинуваченого є аргументованим по суті.
Суд вважає можливим, з урахуванням кількості працівників, виконання трудовим колективом поручительства у недопущені суспільно-небезпечної поведінки ОСОБА_6 та проведені з ним відповідної виховної роботи.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який є злочином невеликої тяжкості, те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше до будь-якої відповідальності не притягувався на спеціальних обліках не перебуває, суд, вважає за можливе звільнити останнього від кримінальної відповідальності за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України з передачею його на поруки трудового колективу ТОВ « Алькорцентр». Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Суд також з`ясував, що його позиція є добровільною та істиною.
При цьому суд вважає, що обвинувачений відшкодовував шкоду, завдану його діями, що підтверджується наданими суду копіями поштових переказів на ім`я потерпілого, від яких останній відмовився, в судовому засіданні публічно попросив вибачення у потерпілого, що вказує на щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 та усвідомлення ним негативних наслідків вчиненого.
А відтак суд не погоджується з позицією прокурора, потерпілого та його представника про неможливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу.
Така позиція не ґрунтується на вимогах як матеріального так і процесуального законів.
Так ст. 47 КК України не пов`язує можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності з чисельністю складу трудового колективу, тривалістю перебування членом такого колективу та настанням будь-яких обставин не передбачених вказаною нормою та Кримінально-процесуальним кодексом України.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, тому кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю відповідно до вимог ст. 288 ч.3 КПК України.
Матеріали кримінального провадження містять цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 на відшкодування майнової шкоди на суму 640 грн 33 коп. та 50 000 грн моральної шкоди.
Згідно вимог ст. 129 КПК України цивільний позов може бути задоволений судом лише в разі ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 року № 3 зі змінами та доповненнями, у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди мають бути вирішені у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , роз`яснивши право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.284 ч.2 -286, 288, 370-372 КПК України, ст. 44, 47 КК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка, Варвинського району Чернігівської області, не судимого звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч.2 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Алькорцентр» м. Кременчука за умови, якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди на суму 640 грн 33 коп. та 50 000 грн моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.
Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області, через Автозаводський райсуд м. Кременчука, протягом 7 днів з дня її оголошення.
СУДДЯ: