Справа № 513/1258/15-к
Провадження № 1-кп/513/115/15
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора Білгород Дністровської

місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Саратського районного суду Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 31 липня 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, на підставі ст. 89 КК України, немаючого судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_6 30 липня 2015 року, приблизно о 19 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_9 , в ході раптово виниклої сварки між ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з іншого боку, з приводу вчинення розпусних дій ОСОБА_9 по відношенню до його малолітніх падчерки та пасинка, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_9 один удар рукою, стиснутою в кулак, в область обличчя, від якого останній присів навпочіпки. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 умисно наніс два удари рукою, стиснутою в кулак, в область обличчя ОСОБА_9 , від якого останній впав обличчям вниз на покриття двору, вкрите залізобетонними стовпчиками. Після чого ОСОБА_6 умисно наніс ще три удари ногою в область тулуба (живота) ОСОБА_9 .

Після того, як потерпілий ОСОБА_9 підвівся, між ним та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 продовжилась суперечка, в ході якої ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_9 один удар милицею в ліву скроневу область голови. Після чого ОСОБА_9 побіг до огороду, який прилягає до будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , де заплутавшись в порослі виноградників, впав. Побачивши, що ОСОБА_9 втікає та впав в порослі виноградників, до нього підбіг обвинувачений ОСОБА_6 , який реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс лежачому ОСОБА_9 два удари рукою, стиснутою в кулак, в область лівого плеча. Після того, як ОСОБА_9 підвівся із землі, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_7 , який також реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_9 один удар рукою, стиснутою в кулак в область лівого плеча.

Після чого, потерпілий ОСОБА_9 разом із обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернулись на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де між ними знову продовжилась сварка, в ході якої обвинувачений ОСОБА_7 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_9 один удар рукою, стиснутою в кулак, в область лівої частини обличчя, і ОСОБА_9 почав знову втікати.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 наздогнав потерпілого ОСОБА_9 навпроти будинку АДРЕСА_2 , де взявши обома руками за ногу ОСОБА_10 , із застосуванням фізичної сили, почав утримувати останнього, в результаті чого ОСОБА_9 впав обличчям вниз на ґрунтову поверхню. Після того, як ОСОБА_9 підвівся, ОСОБА_6 умисно наніс йому рукою, стиснутою в кулак один удар в область обличчя, від якого ОСОБА_9 впав, ударившись головою об виступ бетонної загороди. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 умисно наніс лежачому ОСОБА_9 ще п`ять ударів ногою по тулубу (животу), бокам та грудній клітці.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені, згідно висновків судово-медичної експертизи № 90 від 15.08.2015 року та судово-медичної експертизи № 3-а від 19.09.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани в тім`яній області праворуч; забитої рани в лобовій області праворуч; крововиливу під м`які тканини голови в правій тім`яно-скроневої і потиличній областях; двох синців в обох параорбітальних областях; крововиливу під кон`юнктиву лівого ока; забитої рани в вилицюватій області праворуч; двох забитих ран на перехідній облямівці верхньої губи; двох забитих ран на перехідній облямівці нижньої губи; забитої рани в лівій носо-губній складці; садна на підборідді справа; синця в правої підключичній області; двох саден на грудній клітині справа; множинних синців на передній черевній стінці; садна на лівій лопатці; двох саден на задній поверхні лівого плечового суглобу; синця на зовнішній поверхні верхньої та середньої третини лівого плеча; множинних саден на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; нижньої третини лівого плеча; верхньої третини лівого передпліччя; шести саден на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглоба; синця і двох саден на задній поверхні правого ліктьового суглоба; перелому тіла грудини з крововиливом в навколишні м`які тканини; множинних переломів ребер: ліворуч - 5 ребра по средньоключиної лінії, 6, 7 ребер по передній пахвовій лінії, 8, 9 ребер по передній пахвовій і хребетній лініям, праворуч: 5, 6 ребер по середньоключичній лінії, 7 ребра по передній пахвовій лінії, 9, 10 ребер по задній пахвовій лінії з крововиливами в навколишні міжреберні м`язи; крововилива на передній поверхні навколосерцевої сумки.

Данні пошкодження призвели до смерті ОСОБА_9 і за критерієм небезпеки для життя, відповідно до п. 2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ МОЗ України від 17.01.1995 р.), носять ознаки тяжких тілесних пошкоджень стосовно до живих людей.

Смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з виявленими в нього тілесними ушкодженнями у вигляді перелому грудини, множинних переломів ребер і настала від шоку, який розвинувся, на що вказує наявність вищезазначених переломів, виявлених при судово-гістологічному дослідженні нерівномірне кровонаповнення органів, порушеної гемодинаміки мікроциркуляторного русла, «шокова нирка», жирова емболія судин, вогнища ателектазу, набряк легенів, набряк головного мозку.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 залишив ОСОБА_9 на проїзній частині вулиці, навпроти будинку АДРЕСА_2 , де в подальшому свідок ОСОБА_11 допоміг ОСОБА_9 підвестися та завів на його прохання до подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де останній помер.

В результаті умисних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_9 були спричинені, згідно висновків судово-медичної експертизи № 90 від 15.08.2015 року та судово-медичної експертизи № 3-А від 19.09.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани та садна в лобовій області ліворуч; синця на лівій надплечовій області.

Ушкодження у вигляді синця та садна не були небезпечними для життя, мали незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.), носили б ознаки легких тілесних ушкоджень стосовно живих осіб.

Ушкодження у вигляді забитої рани не було небезпечним для життя, мало б незначні, скороминучі наслідки, що тривають більше 6 днів, але не більше 21 дня, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.), носили б ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я стосовно живих осіб.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 свою провину у вчиненні зазначених ним злочинах, відповідно до зміненого обвинувального акту від 23.12.2015 року, визнали повністю, не оспорювали кількість та місця нанесення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, пояснили суду, що не бажали смерті потерпілого. Нанесли тілесні ушкодження потерпілому після того, як заплакані діти розказали ним, що потерпілий знову над ними знущався. Якби потерпілий їм сказав, що більше ніколи не буде це робити, сварка та драка не почалися, але він, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, почав їх ображати і сказав, що це не їх діло, він як поводився так і буде поводитися з дітьми та своєю співмешканкою.

Провина обвинувачених, крім їх свідчень, підтверджується поясненнями потерпілої, показаннями свідків та матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що проживала разом із своїми неповнолітніми дітьми: ОСОБА_12 , 2005 року народження, та дочкою ОСОБА_13 , 2003 року народження, з ОСОБА_9 у цивільному шлюбі з 2007 року. Жили вони погано, ОСОБА_9 знущався над нею та над її дітьми, але їй не було де жити і тому вона проживала з ним. Перший раз вона дізналась про згвалтування ії дочки ОСОБА_9 у 2011 році. Батько дочки написав заяву до міліції, але ОСОБА_9 зник, два роки не проживав у селі, слідство не проводилось і вона вважає, що родичі ОСОБА_9 зробили так, що справу закрили. Весною 2014 року ОСОБА_9 повернувся, завірив, що ніколи не буде знущатися над нею і дітьми, вони помірились і знову стали проживати разом. За тиждень до даної драки, син ій розказав, що ОСОБА_9 питався згалтувати сестру, вони з ОСОБА_9 посварились.

У цей день, у вечері, вона знаходилась у батьків, прийшов її син і сказав, що про всі знущання над сестрою та ним він розказав обвинуваченим. Потім у двір батьків прийшов ОСОБА_9 , який був у стані алкогольного сп`яніння, став її з сином звати додому, вона сказала, що не пійде, тоді він вилив на неї ведро води і пішов. Через деякий час ОСОБА_9 повернувся і у двір батьків прийшли обвинуваченні, які стали питати у ОСОБА_14 коли він перестане знущатися над дітьми. ОСОБА_9 зізнався у згалтуванні її дочки, але став сваритися з обвинуваченими, між ними почалася драка, вона з сином злякалась і побігла за будинок. Вночі, вона з сином ночувала у батьків, їй продзвонив сусід ОСОБА_11 і сказав забрати чоловіка і відвезти у лікарню, т.я. його побили. Вона йому відповіла, що боїться чоловіка і вимкнула телефон. Біля 4 години ранку до них додому прийшов ОСОБА_11 і сказав, що ОСОБА_9 помер. Вона претензій до обвинувачених не має, т.я. вони захищали її та її дітей, просила суд їх не позбавляти волі.

Свідок ОСОБА_15 показала суду, що потерпілий ОСОБА_14 - цивільний чоловік її сестри ОСОБА_4 . Він не працював, знущався над сестрою та її дітьми. Старший син сестри, у зв`язку з поведінкою ОСОБА_14 , усю зиму прожив з їх батьками. Діти їй розказали про згалтування дочки сестри ОСОБА_16 . Він змусив дівчину мовчати і тому вони дізнались про це через чотири місяці після першого згалтування дівчинки. За два місяці до смерті ОСОБА_14 син сестри ОСОБА_17 розказав їй, що ОСОБА_14 пропонував йому сексуальні дії. У цей вечір, коли почалась сварка між обвинуваченим та ОСОБА_9 , вона знаходилась у дворі свого батька, разом з чоловіком, потерпілою та її сином ОСОБА_12 . Син сказав матері, що про знущання ОСОБА_14 над ними розказав ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Через деякий час у двір зайшли ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , який був на милицях, і спитали де ОСОБА_9 . Коли прийшов ОСОБА_16 . ОСОБА_18 у нього запитав до яких пір він буде знущатися над дітьми, які йому все розказали. ОСОБА_9 почав сваритися з обвинуваченими, щоб вони не лізли не у своє діло. Почалася сварка та штовханина між ними. Сестра із сином злякались і побігли за будинок, а також пішов її чоловік. Спочатку удари рукою та ногою ОСОБА_16 . ОСОБА_18 та ОСОБА_20 наносили у дворі будинку, потім ОСОБА_14 побіг в огород, споткнувся і обвинувачені його догнали і також нанесли йому декілька ударів руками в обличчя та ногами по тілу. Кількість ударів та їх силу, вона не пам`ятає. Потім ОСОБА_18 запропонував ОСОБА_14 зайти у двір та умитися, але останній кинувся бігти до огороду ОСОБА_21 , той його не пустив. ОСОБА_18 догнав ОСОБА_14 та наніс ще декілька ударів ОСОБА_14 по обличчю, той упав, і ОСОБА_18 витяг його за ногу на вулицю. Вона почула продовження сварки на вулиці, але закрила ворота і пішла у будинок. Через деякий час їй продзвонила сусідка і сказала забрати ОСОБА_14 , вони їй відповіли, що бояться і не пішли.

Свідок ОСОБА_22 в частині початку сварки у дворі будинку батьків потерпілої дав аналогічні пояснення, після початки сварки пішов із двору.

Свідок ОСОБА_23 показала суду, що всі в селі знали, що ОСОБА_9 знущається над потерпілою та її дітьми. Діти у цей вечір поскаржилися обвинуваченим на неправомірні дії ОСОБА_14 стосовно них, тому виникла сварка та бійка між обвинуваченими та ОСОБА_16 .

ОСОБА_24 пояснила суду, що 30 липня 2015 року, у вечері, на АДРЕСА_1 була бійка між обвинуваченими та ОСОБА_16 . Діти їй сказали, що б`ють ОСОБА_16 . У зв`зку з чим, вона продзвонила ОСОБА_15 і сказала, що потрібно забрати ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_25 показала суду, що 30.07.2015 року біля 20 години, до неї продзвонила потерпіла і попросила продзвонити до дільничного, сказати йому, що обвинувачені б`ють ОСОБА_16 . Вона не змогла дозвонитися і пішла на вулицю ОСОБА_26 , де побачила, що ОСОБА_14 лежить на землі на правому боці, весь в крові, грязі та в пилу. Біля нього стояли ОСОБА_18 та ОСОБА_20 з милицями. Вона спочатку подумала, що ОСОБА_14 помер, але ОСОБА_20 його штовхнув милицем і він захрипів, став тяжко дихати. ОСОБА_20 їй сказав, що ОСОБА_14 може також поступити з їх дітьми, як це зробив з дітьми потерпілої. Вона сказала, що іде дзвонити до міліції, коли оглянулась, ОСОБА_14 сидів на ногах. Вона продзвонила до міліції і попросила продзвонити до лікарні.

Свідок ОСОБА_11 показав, що біля 22 години у цей вечір йшов додому по вулиці Садовій в с. Міняйлівка і побачив ОСОБА_14 , який знаходився на землі, на ньому були сліди побоїв і він скаржився на біль у голові. Біля нього стояли обвинувачені і ОСОБА_18 йому сказав, що ОСОБА_14 знає за що його побили. Він допоміг ОСОБА_14 піднятися і повів його додому. Але ОСОБА_14 не зміг йти, вони дійшли до будинку в якому ніхто не жив, ОСОБА_14 зайшов у двір цього будинку, впав на землю і попросив води. Він з дому приніс йому води умитися, попити. ОСОБА_14 відмовився йти до нього додому і попросив зателефонувати дружині, щоб вона його забрала. Він зателефонував потерпілої і сказав де знаходиться ОСОБА_14 і щоб вона його забрала. Приблизно о 24 годині він пійшов глянути забрали ОСОБА_14 чи ні, ОСОБА_14 лежав на тому ж місці, він йому приніс матрац і положив його на нього. ОСОБА_14 знову скаржився на головну біль. Біля 3 години 30 хвилин, коли він знову прийшов до ОСОБА_14 , він був вже мертвий. Він знову продзвонив потерпілої, але телефон не відповідав, тому він прийшов до них додому і сказав, що ОСОБА_9 помер.

Свідок ОСОБА_27 показав, що в липні 2015 року, вранці, прийшов з роботи і батько йому сказав, що в огороді його будинку знайшли труп потерпілого. З потерпілим він раніше ніколи не спілкувався. Обвинувачених знає з позитивної сторони, вони раніше ніколи не дралися.

Провина обвинувачених підтверджується і матеріалами кримінального провадження:

- витягом з кримінального провадження 31.07.2015 року по телефону повідомила секретар Міняйлівської сільської ради ОСОБА_25 про виявлення трупа ОСОБА_9 (т.1 а.с. 124);

- протоколом огляду місця події - будинок АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_28 ( т. 1 а.с. 130-131,132-134, 136);

- протоколом огляду трупа ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 137-139,140-145);

- заявою потерпілої ОСОБА_4 та протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ( т. 1 а.с. 146, т. 2 а.с. 26,28);

- протоколами огляду милиців, одягу обвинувачених (т. 1 а.с. 156-157,158,159,160,161,162);

- копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_9 причина смерті шок, множинні переломи ребер (т. 1 а.с. 168);

- актами судово медичного дослідження №№ 2239/90, 4411/90,782/90,479, висновком експерта № 90 (т. 1 а.с. 169,170,171,172,174-176, 177179) - смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з виявленими в нього тілесними ушкодженнями у вигляді перелому грудини, множинних переломів ребер і настала від шоку, який розвинувся, на що вказує наявність вищезазначених переломів, виявлених при судово-гістологічному дослідженні нерівномірне кровонаповнення органів, порушеної гемодинаміки мікроциркуляторного русла, «шокова нирка», жирова емболія судин, вогнища ателектазу, набряк легенів, набряк головного мозку;

- висновками експерта №№ 836, 843, 854, 853(т. 1 а.с. 184-186,190-192, 196-198,209-211) на шортах, шлепанцах, милиці обвинуваченого ОСОБА_7 є кров чоловіка, не виключно, що від потерпілого ОСОБА_9 ; пошкодження на голові потерпілого не могли бути спричинені речами та милицем обвинуваченого ОСОБА_7 ; на шортах обвинуваченого ОСОБА_6 є кров чоловіка, не виключно, що від потерпілого ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 3-а в результаті умисних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому були причинені тяжкі тілесні ушкодження; в результаті умисних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому були причинені легки тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я відносно живих осіб (т. 1 а.с. 229-233);

- протоколами проведення слідчих експериментів (т.1 а.с. 234-237,238, 239-242,243-244,245-251, т. 2 а.с. 1-11);

- постановою про приєднання предметів до справи як речових доказів (т. 2 а.с. 12,13,14,16,17,18,19,);

- копією повідомлення про підозру від 24.11.2015 року стосовно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 156 КК України (т. 2 а.с. 35-36);

- висновками судово психіатричного експерта №№ 545, 546 - неправомірні дії ОСОБА_9 стосовно неповнолітніх дітей потерпілої для них є тяжка психотравма (т. 2 а.с. 37-39,40-42).

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 відносно потерпілого ОСОБА_9 за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 відносно ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

За місцем проживання обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 характеризуються виключно позитивно.

Обираючи покарання обвинуваченим суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 2 ст. 121 КК України, яка відноситься до категорії тяжких злочинів, ч. 2 ст. 125 КК України, яка відноситься до категорії невеликої тяжкості, особи обвинувачених.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, суд визнає їх щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обтяжуючою покарання обставиною, є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено п. 13 ч. 1 ст. 67 КПК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: суспільну небезпеку вчиненого, яке відноситься до категорії тяжких злочинів; обставини що пом`якшують і обтяжують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_6 : раніше притягався до кримінальної відповідальності, але на даний час не має судимості, на підставі ст. 89 КК України; повністю визнав провину і розкаявся у скоєному, сприяв встановленню істини по справі; скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння; думку потерпілої в частині призначення покарання, яка просила не карати обвинуваченого, т.я. він захистив її та її дітей; його стан здоров`я у момент вчинення злочину, відповідно до висновку судово психіатричного експерта № 447 був у стані вираженої емоціональної напруги, пов`язаною глибокою турботою за дітей, злобою на потерпілого, який знущався над дітьми. Даний стан за своєю дінамікою та особливостям протікання по ступені впливу може бути приравнено до фізіологічного афекту, що пом`якшує покарання обвинуваченого (а.с. 215-219,т. 1).

Розглянувши клопотання захисника про призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , ніж передбачено законом, заслухавши думку всіх учасників процесу, які не заперечували проти задоволення клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню.

За наявності всіх обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижають ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає, до нього може бути застосована дія ст. 69 КК України, може бути призначено покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, та покладання на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: суспільну небезпеку вчиненого, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості; обставини що пом`якшують і обтяжують покарання: повністю визнав провину і розкаявся у скоєному, сприяв встановленню істини по справі; скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння; думку потерпілої в частині призначення покарання, яка просила не карати обвинуваченого, т.я. він захистив її та її дітей і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом призначення покарання у вигляді штрафу на користь держави.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Речові докази, які знаходяться у камері схоронності речових доказів (т. 2 а.с. 12,14,16,18) у вигляді речей обвинувачених повернути обвинуваченим; у вигляді речей потерпілого та ватних тампонів знищити.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 380, 392, 395 КПК України,

суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і, на підставі ст. 69 КК України, шляхом призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконує покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк ОСОБА_6 встановити 2 (два) роки.

Згідно до п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Термін випробування для ОСОБА_6 обчислюється з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання. Покласти обов`язок не відлучатися з с. Міняйлівка Саратського району, Одеської області, де він має зареєстроване місце проживання, без дозволу суду. Обов`язки покладаються на ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили.

Звільнити ОСОБА_6 з - під варти в залі суду.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумов доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази, які знаходяться у камері схоронності речових доказів Саратського РВ ГУМВС України в Одеській області, на т. 2 а.с. 12 повернути ОСОБА_7 ; на а.с. 16 повернути ОСОБА_6 ; на а.с. 14, 18 знищити.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1