Провадження №1-кп/748/3/16
Єдиний унікальний № 748/574/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 02 листопада 2014 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, одруженого, має неповнолітню дитину, працюючого інженером ТОВ Белімо Україна ", з вищою освітою, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження :

прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_5
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8
потерпіла ОСОБА_9
представник потерпілої ОСОБА_10

в с т а н о в и в :

01 листопада 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 близько 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи стаж водія до двох років, рухався по автодорозі Київ - Чернігів - Нові Яриловичі з м. Києва у напрямку м. Чернігова зі швидкістю 90 км/год., перевищив максимальну швидкість для водія зі стажем до двох років, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_11 , який перебігав дорогу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого на 125 км + 462,3 м. вказаної дороги здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 .

У результаті дорожньо - транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження: політравма - закрита травма грудної клітки - прямі переломи ребер з обох сторін, забої та розриви тканини легень, масивні крововиливи в тканини середостіння навколо аорти, стравоходу, трахеї та грудного відділу хребта, 400 мл. рідкої крові та згортків в серцевій сумці, розриви висхідної та грудної аорти; закрита травма живота- розриви печінки з масивними крововиливами в зв`язковий апарат, 1800 мл рідкої крові в плевральних порожнинах, 500 мл в черевній порожнині; закритий перелом стегнової кістки; внутрішньо- черепної травми - забійна рана тім`яної ділянки, крововиливи в шкірно- м`язевий лоскут голови, дифузні субарахноїдальні крововиливи; множинні садна синці та забійні рани кінцівок; тулуба, від яких потерпілий загинув на місці пригоди. (висновок судово медичної експертизи № 1013 від 02 листопада 2014 року трупа ОСОБА_11 ).

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил Дорожнього Руху України: п.п. 12.9"б" - водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість зазначену в пункті 12.6"б": поза населеними пунктами та на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух зі швидкістю транспортним засобам, якими керують водії зі стажем до двох років - не більше 70 км/год.; 2.3. "б" - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі, 12.3. - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди,б яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`зду перешкоди.

Порушення ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3 "б",12.3 12.9 "б" Правил Дорожнього Руху України є причиною виникнення даної дорожньо- транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та суду показав, що 01 листопада 2014 року близько 19.20 год. рухався по трасі Київ- Чернігів Нові Яриловичі в напрямку м. Чернігова у правій смузі руху з увімкненим ближнім світлом зі швидкістю не більше 90 км/год., від керування транспортним засобом не відволікався. За поворотом на с. Скорінець з`явилась третя смуга для руху, напрямку руху він не змінював, рухався тепер у другій від краю проїжджої частини смузі руху. На відстані 20-25 метрів на лівому краю лівої смуги побачив темний силует людини, яка зліва направо в темпі бігу перетинала проїжджу частину, застосував екстрене гальмування, проте гальмівна система не встигла спрацювати, технічної змоги запобігти ДТП не було. Перед зіткненням швидкість автомобіля була 90-80 км/год., проте, він не мав технічної можливості уникнути зіткнення, контакт стався лівим переднім блокліхтарем, потерпілий перед зіткненням ніби то відсахнувся назад. Після зіткнення продовжував гальмувати до повної зупинки. Цивільний позов потерпілої не визнав, бо не вбачає своєї вини у скоєнні ДТП, вважав, що не мав технічної можливості відвернути зіткнення.

Потерпіла ОСОБА_9 цивільний позов підтримала у повному обсязі. Зазначила, що проводила поховання сина за власний рахунок, при цьому купувались продукти та предмети ритуальної атрибутики, усіх документальних підтверджень понесених витрат не зібрала. Смертю сина їй заподіяна моральна шкода, син хоча і проживав окремо, але в усьому допомагав батькам. Після його смерті залишилась дружина та малолітня дитина. Не бачила необхідності призначати обвинуваченому занадто суворе покарання, однак прикро, що він не розкаявся, не допомагав матеріально, не вибачився.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинувачем у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

В ході огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 01 листопада 2014 року встановлено, що була темна пора доби, без опадів, температура 3*С, дорожнє покриття було сухе, чисте, виявлено одинарний прямолінійний суцільний слід гальмування, довжиною 1,7 метра, розташований у напрямку м. Чернігова. На місці пригоди виявлено труп ОСОБА_11 , розташований біля передньої частини транспортного засобу на проїзній частині автодороги Київ- Чернігів- Н.Яриловичі в напрямку м. Чернігова перпендикулярно проїжджій частині, переміщення трупа не відбувалось. З місця пригоди вилучено автомобіль марки Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відеореєстратор з автомобіля та карта пам`яті. До протоколу додана схема огляду місця ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортного засобу та трупа після ДТП, а також уламків пластика на відстані 2,4 метра від кінця( початку) проїзної частини, слід гальмування, довжиною 1,7 м. ( т.1 а.с. 67-78).

За висновком судово медичної експертизи № 1013 від 02 листопада 2014 року трупа ОСОБА_11 , смерть його настала від тампонади серцевої сумки кров"ю внаслідок травматичного розриву висхідної аорти. Вказаний висновок підтверджується наступними паталогічними проявами: закрита травма грудної клітки - прямі переломи ребер з обох сторін, забої та розриви тканини легенів, масивні крововиливи в тканини середостіння навколо аорти, стравоходу, трахеї та грудного відділу хребта, 400 мл рідкої крові та згортків в серцевій сумці, розриви висхідної та грудної аорти; закрита травма живота - розриви печінки з масивними крововиливами в зв"язковий апарат, 1880 мл рідкої крові в плевральних порожнинах, 500 мл. в черевній порожнині, малокрів"я та нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, "плями Мінакова" під ендокардром, рідка кров в порожнинах серця та судин. Враховуючі дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ, смерть ОСОБА_11 могла настати 01 листопада 2014 року. Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути від дії тупих предметів незадовго до смерті (в тому числі за обставин, вказаних в постанові - при зіткненні автомобіля, що рухався, з пішоходом потерпілим), за ступенем тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, мають прямий причинний зв"язок з причиною смерті. В крові трупа виявлений етиловий спирт в концентрації 2,7 г/л, що стосовно живої людини може відповідати сильному ступеню алкогольного сп"яніння ( т.1 а.с. 91-94)

Оглядом транспортного засобу марки Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с. 79-80) встановлено, що в автомобілі розбитий передній бампер, деформація капота, розбите лобове скло, розбита передня ліва блок фара, відсутня ліва передня протитуманна фара, деформація та пошкодження лакофарбого покритя переднього лівого крила, потертості лакофарбового покриття і передньої лівої дверці, даху з лівої сторони, задньої правої дверці, відсутній передній державний номерний знак.

Виявлені пошкодження на транспортному засобі відповідають характеру зіткнення - лівою передньою блок фарою та правою задньо боковою поверхнею потерпілого, що підтверджує і сам обвинувачений у судовому засіданні, та узгоджується з висновком судово- медичної експертизи по справі, згідно якої потерпілий, під час первинного контакту з транспортним засобом, міг знаходитись в вертикальному або близькому до нього положенні правою задньо-боковою поверхнею тіла до автомобіля.

За висновком транспортно - трасологічної експертизи № 544 від 05 грудня 2014 року ( т. 1 а.с. 100- 103) місце первинного контакту автомобіля марки Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з пішоходом ОСОБА_11 розташоване повздовжньо на деякій відстані перед початком утворення зони уламків з виноскою 8 по ходу руху автомобіля марки Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а поперечно ( за умови, якщо даний слід гальмування довжиною 1, 7 м. залишений переднім правим або заднім правим колесом автомобіля Нісан, з урахуванням пошкоджень на автомобілі Нісан), розташоване в межах лівої смуги для руху в напрямку м. Чернігова. Швидкість руху автомобіля не була встановлена за відсутністю вихідних даних, а саме не вказано у якому режимі рухався автомобіль після " сліду гальмування" довжиною 1,7 м до його повної зупинки.(т.1 а.с. 100-103).

Судовий експерт ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що після первинного контакту уламки продовжують рух по ходу руху автомобіля (що залежить від швидкості автомобіля) з урахуванням цього у даній ситуації місце зіткнення визначив на деякій відстані перед початком утворення зони уламків пластику з виноскою 8 по ходу руху автомобіля марки Nissan Qashqai , а поперечно при умові, що слід гальмування залишений переднім правим або заднім правим колесом автомобіля марки Nissan Qashqai , розташоване в межах лівої смуги для руху в напрямку м. Чернігова. Зазначив, що місце наїзду в межах лівої смуги та належність пластика автомобілю Ніссан визначив за вихідними даними, наданими слідчим. Відеореєстратор на експертизу не надався.

При перегляді диска з записом відеофайлу АDR-0477 встановлено, що автомобіль рухається у правій смузі руху, напрямку руху не змінює, о 20:56:10 видно, як до смуги руху автомобіля зліва направо відносно напрямку руху автомобіля перпендикулярно проїздній частині в темпі бігу наближається людина, перетинає переривчату лінію, після чого відбувся контакт автомобіля з пішоходом та розбивається переднє вітрове скло та чути крик в автомобілі.( т.1 а.с. 84).

У ході слідчого експерименту від 14 січня 2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , проведеного з метою перевірки і уточнення показів ОСОБА_5 про обставини ДТП, яка мала місце 01 листопада 2014 року, він зазначав, що проїхавши поворот на с. Скорінець Чернігівського району та пішохідний перехід, продовжив рух зі швидкістю 90 км/год. та ввімкненим ближнім світлом фар, безпосередньо перед моментом ДТП він рухався у другій смузі руху. За одну секунду до зіткнення у світлі фар, він побачив темний силует людини, яка перпендикулярно перебігала дорогу зліва направо, він не встиг загальмувати, оскільки все відбулось дуже швидко. Після того, як виявив пішохода застосував екстренне гальмування, але до зіткнення автомобіль ще не почав гальмувати, гальмував до повної зупинки, не змінюючи напрямку руху. Безпосердньо перед ДТП не було , ні зустрічних, ні попутних транспортних засобів. Горін вказав місце наїзду, яке шляхом замірів було встановлено на відстані 1 м. від лінії розмітки, яка позначає смуги руху та на відстані 4м. повздовжньо від схематично зображеного сліду гальмування, початок сліду. Автомобіль демонстратор розташував таким чином, що відстань від лівих коліс до лінії розмітки, яка позначає смуги руху склала 0,5 метра. Шляхом замірів, проведених зі слів ОСОБА_5 , було встановлено, що ділянку траєкторії довжиною 10 м. статист долає за t1 -3,14 с., t2 3,26 с., t3 -3,43 с. Також було встановлено, що конкретна видимість пішохода настає коли відстань від передньої частини автомобіля до місця контакту становить 60 м., а пішохід віддалений від місця контакту на відстань 7, 32 м., тобто за 2, 4 с. до моменту контакту; видимість елементів проїзної частини склала 72 м. З протоколом ознайомлені учасники проведення цієї слідчої дії , додатково протокол був зачитаний вголос, зауважень не надійшло. ( т.1 а.с. 104-108)

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував, що заміри встановлені слідчим експериментом відповідають дійсності, складалась схема до протколу, протокол підписував зауважень не було. Проте, зазначив, що погодні умови відрізнялись, було трохи відніше, на узбіччі лежав сніг, на дорожньому покритті снігу не було.

Аналогічні дані було встановлено у ході слідчого експерименту від 14 січня 2015 року за участю свідка ОСОБА_13 , де вона вказала місце наїзду, яке шляхом замірів було встановлено на відстані 1 м. від лінії розмітки, яка позначає смуги руху та на відстані 4м. поздовжньо від схематично зображеного сліду гальмування, початок сліду. Шляхом замірів, проведених зі слів ОСОБА_13 було встановлено, що ділянку траєкторії довжиною 10 м. статист долає за t1 -3,43 с., t2 3,14 с., t3 -3,26 с. Також було встановлено, що конкретна видимість пішохода настає коли відстань від передньої частини автомобіля до місця контакту становить 60 м., а пішохід віддалений від місця контакту на відстань 7, 32 м., тобто за 2, 4 с. до моменту контакту, видимість елементів проїзної частини склала 72 м. З протоколом ознайомлені учасники проведення цієї слідчої дії, додатково протокол був зачитаний вголос, зауважень не надійшло. ( т.1 а.с. 109-113)

Допитана у якості свідка ОСОБА_13 суду показала, що 01 листопада 2014 року близько 20-00 год. їхали з Києва до м. Чернігова з увімкнем ближнім світлом, було дуже темно, швидкість була 80-90 км/год. Коли проїхали с. Красне, поворот на с. Скорінець, то метрів за двадцять до зіткнення вона помітила пішохода, який зліва - направо перебігав дорогу, сталось зіткнення. Також зазначала, що під час слідчого експерименту погодні умови були інші, лежав сніг на узбіччі, вважала, що дорожня розмітка була зміщена.

Свідок слідчий ОСОБА_14 показав, що проводив два слідчі експерименти, при цьому спеціаліст автотехнік не залучався, оскільки слідчий експеримент не є складним. Одяг потерпіого описано у протоколі огляду місця події. Слідчі експерименти проводились окремо з обвинуваченим і свідком, зауважень до слідчого експерименту не надходило. Місце зіткнення позначено у правій смузі руху. Слід від колс транспортного засобу був свіжий і знаходився перед зоною осипу, тому прийняли, що слід віднесено до цієї дорожньо- транспортної пригоди.
За висновком поведеної по справі транспортно трасологічної експертизи зіткнення відбулось на лівій смузі лише при умові, що слід залишений правим переднім або заднім колесом автомобіля. Однак, на записі відеореєстратора чітко видно, що автомобіль рухається в середній смузі руху, видно преривисті лінії з двох боків дороги та чітко видно що потерпілий пересік пунктирну лінію. З досліджених схем до протоколів слідчого експерименту ( т.1 а.с. 108, 113) та до протоколу огляду місця місця події ( т.1 а.с. 73) не встановлено, що лінія розмітки була зміщена, на всіх схемах ( т.1 а.с. 73, 108,113) слід гальмування позначено на правій ( середній) смузі руху.

З аналізу наведених вище доказів судом беззаперечно встановлено, що зіткнення сталось на середній смузі руху, що також підтверджується висновком комісійної судової експертизи обставин і механізму дорожньо транспортної пригоди № 556 від 07 грудня 2015 року ( т.2 а.с.7-16).

За вихідними даними, встановленими в ході проведення слідчих експериментів за участі обвинуваченого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_13 були проведені експертизи обставин та механізму ДТП.

Так, за висновками експертизи обставин та механізму ДТП № 27 від 02 лютого 2015 року (т.1 а.с. 115-120) та 28 від 03 лютого 2015 року ( т.1 а.с. 122- 127) розрахована величина гранично допустимої швидкості за умов видимості елементів дороги на відстані 72 м. - 99 км/год. ( перевищує, як фактичну в умовах місця події 90 км/год., так і гранично допустиму 70 км/год., визначення технічної можливості водія уникнути наїзду, за умов руху з гранично допустимої швидкості 99 км/год., не проводилось.)

В умовах місця події, викладених у постанові за показами обвинуваченого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_13 , з технічної точки зору, водій автомобіля Ніссан шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування з початкової швидкості 90 км/год., не мав технічної можливості з моменту виникнення небезпеки для руху вказаного в постанові ( з відстані видимості 60 м.), уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події, викладених у постанові, з технічної точки зору, водій автомобіля Ніссан шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування з початкової швидкості 70 км/год. з моменту виникнення небезпеки для руху вказаного в постанові ( з відстані видимості 60 м.), мав технічну можливість шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування зупинити керований автомобіль до лінії руху пішохода, тобто уникнути наїзду шляхом виконання вимог п. 12.9 «б», 12.3 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події водій автомобіля Ніссан повинен був діяти у відповідності до вимог п.30.3 «и», п.12.9 «б», п.12.2, п.12.3 ( з урахуванням терміну «небезпека для руху» п. 1.10 ) Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події, викладених у постанові з технічної точки зору в діях водія автомобіля Ніссан вбачається невідповідність технічним вимогам п.12.9 «б», п.12.3 Правил дорожнього руху України, що є причиною виникнення події даної ДТП та не вбачається невідповідність технічним вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху України. (т.1 а.с. 115-120, 122-127).

Ухвалою суду призначалась комісійна судова експертиза обставин і механізму дорожньо транспортної пригоди, за висновком якої № 556 від 07 грудня 2015 року ( т.2 а.с. 7-16) визначити експертним шляхом швидкість руху автомобіля ,,Nissan Qashqai д.р.н. НОМЕР_1 не є можливим по причині відсутності відповідних даних в наданих на дослідження матеріалах. Виходячи з зафіксованої слідової інформації визначено мінімальну швидкість руху автомобіля ,,Nissan Qashqai д.р.н. НОМЕР_1 до початку екстреного гальмування, яка становить 27?28,9 км/год. Покази ОСОБА_5 та ОСОБА_13 у частині швидкості руху автомобіля ,,Nissan Qashqai д.р.н. НОМЕР_1 до початку екстреного гальмування технічно спроможні За умов дорожньо-транспортної пригоди вказаних у ухвалі та наданих матеріалах, водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду шляхом застосування екстреного гальмування, рухаючись з максимально допустимою швидкістю 70 км/год. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ,,Nissan Qashqai д.р.н. НОМЕР_1 , повинен був рухатися зі швидкістю не більше 70 км/год, тобто діяти у відповідності до вимог п. 12.2, 12.6 б, 12.9 б, 30.3 и ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для руху застосовувати гальмування керованого автомобіля, тобто діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР. З технічної точки зору в діях водія ОСОБА_5 невідповідностей вимогам п. 12.2, 12.3 ПДР не вбачається, а вбачається невідповідність вимогам п. 12.6 б, 12.9 б ПДР. За умов дорожньо-транспортної пригоди вказаних у ухвалі та наданих матеріалах з технічної точки зору в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 12.6 б, 12.9 б ПДР, яка перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і є причиною її виникнення. За умов дорожньо-транспортної пригоди вказаних у ухвалі та наданих матеріалах пішохід ОСОБА_11 встигав віддалитися на безпечну відстань від смуги руху автомобіля за умови незмінного темпу та напрямку руху пішохода та своєчасного застосування водієм ОСОБА_5 екстреного гальмування автомобіля, який рухається зі швидкістю 70 км/год. Покази ОСОБА_5 та ОСОБА_13 в частині того, що автомобіль ,,Nissan Qashqai д.р.н. НОМЕР_1 безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою рухався у правій (середній) смузі проїзної частини і напрямку руху до наїзду не змінював, не позбавлені технічного сенсу. Відповісти на питання щодо технічної спроможності показів ОСОБА_5 та ОСОБА_13 щодо того, що пішохід ОСОБА_11 безпосередньо перед ДТП перетинав проїзну частину в темпі швидкого бігу на протязі близько однієї секунди до наїзду, не є можливим по причині відсутності відповідних вихідних даних. За умов дорожньо-транспортної пригоди вказаних у ухвалі та наданих матеріалах з технічної точки зору в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 12.6 б, 12.9 б ПДР, яка перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Захисником проведена судова авто технічна експертиза, висновок якої № 36/15 від 15 квітня 2015 року знаходиться на т.1 а.с. 149 158. У порушення вимог ч.12 ст. 290 КПК України зазначений висновок не був відкритий потерпілій ОСОБА_9 , яка як зазначено у п.19 ч.1 ст. 3 КПК України є стороною обвинувачення, тому є недопустимим доказом.

Крім того, зазначений висновок суд не може прийняти до уваги оскільки експерт у висновку відступив від заданих йому даних та вдався до аналізу вихідних даних, натомість, як повинен був поставити суд до відома про необхідність уточнення даних чи збору додаткових даних для проведення експертизи. Крім того, і в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_15 поставив під сумнів результати слідчих експериментів, оскільки вважав, що відео реєстратор, який повинен фіксувати рух усіх предметів поперечно, не зареєстрував поперечний рух пішохода.

Судом проведна судово автотехнічної експертиза № 328 ат від 27 серпня 2015 року ( т.1 а.с. 212-232) .
За методичними рекомендаціями перед початком дослідження експерт повинен провести дослідження на технічну спроможність. У даному випадку висновок експерта не містить даних про те, чи встигав пішохід вийти за межі габаритів транспортного засобу, при умові застосування вчасно гальмування при русі з дозволеною швидкістю 70 км/год. Судовий експерт ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що вона це питання досліджувала, але у висновку не зазначала. За даним критерієм суд вважає цей висновок неповним. Крім того, експерт також вийшла за межі вихідних даних, зазначених в ухвалі суду про призначення експертизи та визначила пішохода, як малопомітний, натомість, як в ухвалі суду було задано конретну видимість пішохода за даними встановленими слідчими експериментами.
Визначальним у даній справі стало визначення технічної можливості водія ОСОБА_5 запобігти наїзду шляхом застосування екстреного гальмування, рухаючись з максимально допустимою швидкістю руху 70 км/год.

Так, судові експерти ОСОБА_16 та ОСОБА_15 зазначили, що при розрахунку зупиночного часу для визначення ситуаційної реакції водія експерт вони додатково приймали коефіцієнт 0,6( зазначений у методичних рекомендаціях під редакцією Суворова), оскільки зіткненя відбулось у темний час доби за межами населеного пункту, тобто прийняли до уваги, що перешкода була малопомітна.

Судові експерти ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та свідок ОСОБА_19 вважали, що експерт не може самостійно встановлювати при проведенні експертизи, що пішохід є малопомітним, ці дані надаються слідчим, у даному випадку слідчим експериментом було встановлено конкретна видимість потерпілого, та не задано вихідні дані, що перешкода є малолопомітна, що не дає експерту можливості застосувати додатковий коефіцієнт 0,6.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
З цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так й ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати остаточну оцінку кожного доказу з точки зору його належності, допустимості, достовірності і достатності.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів суд повинен зазначити у вироку, які вихідні дані він визнав такими, що відповідають дійсності, і з їх урахуванням оцінити висновок експерта. Висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими доказами, і як і всі вони, має бути оцінений судом за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи.

Суд вважає, що експерт при проведенні експертизи має оперувати суто технічними даними, які надані йому у вихідних даних та не вдаватись до аналізу, що не притаманно фукції експерта. Встановивши при проведенні експертизи відомості, які мають значення для кримінального провадження, експерт, як того вимагає положення ч.3 ст. 102 КПК України має зазначити у своєму висновку.

Висновок судової авто технічної експертизи № 36/15 від 15 квітня 2015 року визнаний судом недопустими, висновок судово автотехнічної експертизи № 328 ат від 27 серпня 2015 року визнаний судом неповним, крім того експерт вийшов за межі наданих йому вихідних даних, тому суд грунтує свої докази на висновках комісійної експертизи № 556 від 07 грудня 2015 року, яка проведена за вихідними даними, встановленими у судовому засіданні та наданими судом. Крім того, цей висновок узгоджується з з висновками обставин та механізму ДТП № 27 від 02 лютого 2015 року (т.1 а.с. 115-120) та 28 від 03 лютого 2015 року ( т.1 а.с. 122- 127).

Твердження сторони захисту про зацікавленість експертів ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , оскільки вони працюють у безпосередньому підпорядкуванні експерта ОСОБА_17 , тому зацікавленні у висновках експертизи, не заслуговують на увагу, оскільки експерти попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України та несуть особисту відповідальність за достовірність висновку.
Посвідчення водія ОСОБА_5 отримав 13 квітня 2013 року, дорожньо - транспортна пригода сталась 01 листопада 2014 року, тобто його водійський стаж становить менше двох років.

Аналіз дорожньо транспортної ситуації дає змогу зробити висновок, що пішохід ОСОБА_11 , який рухався у напрямку смуги руху автомобіля був небезпекою для руху водію автомобіля ОСОБА_5 з моменту виникнення якої йому необхідно було застосувати гальмуваня керованого автомобіля, тобто діяти у відповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України. У відповідності з якими у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що зіткнення відбулось на середній смузі руху. Вихідні дані видимості пішохода були встановлені слідчими експериментами.

Посилання сторони захисту на те, що пішохід грубо порушив Правила дорожнього руху не дають підстави водію ігнорувати вимоги пункти 12.3 Правил дорожнього руху регламентує як повинен себе поводити водій в умовах обмеженої видимості, щоб у випадку перешкоди своєчасно зреагувати. Оскільки погода була сприятливою, покриття сухе, опадів не було, будь-які інші перешкоди на дорозі відсутні, отже, у обвинуваченого була реальна можливість зреагувати на зміну обстановки та завчасно зменшити швидкість руху, якби не перевищення ним дозволеної швидкості руху, що призвело до неможливості зупинити автомобіль до зіткнення з перешкодою та спричинило смерть потерпілого.
Оцінивши докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_11 , дії обвинуваченого органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує наступне.

Відповідно до п.20 Постанови ПВСУ « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» № 14 від 23 грудня 2005 року при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суд має враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб ( пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, наслідки, що настали, характер та мотиви допущених обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до наслідків, поведінку після злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав частково у перевищенні допустимої швидкості руху для водія з водійським стажем до двох років, проте вважав, що цей факт не знаходиться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має малолітню дитину ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинений ним злочин не є умисним, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, молодий вік обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства і покарання йому необхідно призначити у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією статті за даний злочин, з призначенням додаткового покарання, зазначеного як альтернативне в санкції статті за інкримінований обвинуваченому злочин у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 250 000 грн. та 23 805 грн. 55 коп матеріальної шкоди (а.с. 24,25, 45).

З полісу № АІ/0157773 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в АТ " Просто - страхування" ( а.с. 48). Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу. Строк дії полісу з 13 квітня 2014 року по 12 квітня 2015 року.

Ухвалою Чернігівського районного суду від 22 квітня 2015 року у якості цивільного відповідача по справі залучено АТ " Просто - Страхування".

АТ " Просто - страхування" надала заяву про розгляд справи без участі її представника та надала заперечення на позовну заяву ( т.1 а.с.59 ), які зводяться до того, що ОСОБА_5 не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, а тому шкода повинна бути стягнута з ОСОБА_5 , крім того потерпілою не надано підтверджуючих документів до позовної заяви про понесені витрати на поховання.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23 цього закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Статтею 27 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо транспортної пригоди, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку( дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям( усиновленим). Відповідно статті 27.4 Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.
За таких підстав, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не повідомив страхову компанію про про дорожньо транспортну пригоду, а потерпіла ОСОБА_9 , крім того, не зверталась до страхової компанії з відповідними документами, у задоволені позову до АТ « ПРОСТО- страхування» слід відмовити.
За загальним правилом, передбаченим ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачені правила відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, згідно якої така шкода відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Лише в двох випадках, передбачених ч.5 зазначеної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Вимога про стягнення шкоди безпосередньо з винної особи відповідає положенням ст. 1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відповідає за завдану шкоду з вини іншої особи, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з характеру вчиненого злочину, глибини фізичних та душевних страждань, які зазнала потерпіла втратою сина, істотність і наслідки вимушених змін її житті, ту обставину, що загиблий син проживав окремо, що потерпіла втратила не єдину дитину, виходячи з вимог розумності та справедливості, виходя з необережної форми вини, наявність у обвинуваченого утриманця, що злочин він вчинив тверезий, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 100 000 грн. моральної шкоди.
Квитанцією про оплату ритуальної атрибутики на суму 1070 грн. частково підтверджено потерпілою ОСОБА_9 матеріальна шкода ( т.1 а.с.145), яка і підлягає задоволенню на таку суму, оскільки в іншій частині на підтвердження матеріальної шкоди суду доказів не надано.
За таких обставин цивільний позов ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а саме 1070 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди. В іншій частині у задоволенні цивільного позову слід відмовити.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової транспортно - трасологічної експертизи у сумі 343 грн. 98 коп.( т.1 а.с.99), експертизи обставин та механізму ДТП на суму 786 грн. 24 коп.( т.1 а.с. 114, 121), авто технічної експертизи на суму 1228 грн. 80 коп. ( т.1 а.с.211), комісійної судової експертизи обставин та механізму ДТП у сумі 2 954 грн. 56 коп.( т.2 а.с.. 6), а всього 5 313 грн. 58 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі: автомобіль марки Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відеореєстратор фірми "Falcon" з картою пам`яті" transend", передані ОСОБА_5 під зберігальну розписку слід залишити у його розпорядженні ( т.1 а.с. 81); CD диск з записом відеофайлу з реєстратора автомобілямарки Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 слід зберігати у матеріалах справи ( т.1 а.с. 179-180)

У цілях забезпечення цивільного позову ОСОБА_9 по справі накладено арешт на автомобіль Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно технічного паспорта належить ОСОБА_5 .

Відповідно до положень частини четвертої ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. У цілях забезпечення цивільного позову потерпілої, частково задоволеного судом, слід залишити чинним арешт, накладений на автомобіль Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 органом досудового слідства не обирався. Підстав для обрання такого заходу до вступу вироку у законну силу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винниму скоєнні злочину, передбаченго за ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на два роки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його факичного затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 100 000 грн. в рахунок спричиненої моральної шкоди, 1070 грн. в рахунок спричиненої матеріальної шкоди, а всього 101 070 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у сумі 5 313 грн. 58 коп.

Речові докази по справі : - автомобіль марки Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відеореєстратор фірми "Falcon" з картою пам`яті" transend", передані ОСОБА_5 під зберігальну розписку - залишити у його розпорядженні ( т.1 а.с. 81); CD диск з записом відеофайлу з реєстратора автомобілямарки Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - зберігати у матеріалах справи ( т.1 а.с. 179-180)

Арешт, накладений на автомобіль марки Nissan Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити чинним до повного задоволення позову потерпілої.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1