1-кп/381/2/15
381/4152/13-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«07» грудня 2015 року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/2/15

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000337 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, судимого,

18.04.2012 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком тривалістю в три роки;

05.02.2015 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України (за епізодом крадіжки, вчиненої 06.03.2013 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та три місяці, тобто такого, що в силу ст. 89 КК України має судимість,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , після засудження за крадіжку, повторно вчинив закінчений замах на крадіжку за таких обставин.

15.02.2013 року близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 засуджені за вчинення даного злочину вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.07.2013 року), заздалегідь, тобто до початкузлочину, домовившись між собою про спільну крадіжку (у виді співвиконання) деревини, яка повинна була використана для потреб ОСОБА_12 та з його ж ініціативи, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, на автомобілях «ГАЗ» н.з. НОМЕР_1 та н.з. НОМЕР_2 , які їм не належали, під`їхали до 1-го виділу 63 кварталу Дорогинського лісництва ДП Фастівське лісове господарство, що у межах Фастівського району Київської області.

Реалізуючи спільний злочинний намір, діючи згідно зі заздалегідь розробленим планом, а також переконавшись, що за їх спільними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 та ОСОБА_9 повторно, стали руками непомітно завантажувати деревину в указані вище транспортні засоби, у такий спосіб привласнивши всього 12 колод деревини сосни, з яких: 3 колоди 1 сорту довжиною 4 м. та діаметром 30 см. кожна, загальним об`ємом 0,99 м3, загальною вартістю 516 грн. 52 коп.; 1 колоду 1 сорту довжиною 4 м. та діаметром 31 см., об`ємом 0,36 м3, вартістю 187 грн. 83 коп.; 2 колоди 1 сорту довжиною 4 м. та діаметром 34 см. кожна, загальним об`ємом 0,86 м3, загальною вартістю 448 грн. 70 коп.; 1 колоду 1 сорту довжиною 4 м., діаметром 35 см., об`ємом 0,45 м3, вартістю 234 грн. 78 коп.; 1 колоду 1 сорту довжиною 4 м., діаметром 36 см., об`ємом 0,48 м3, вартістю 271 грн. 31 коп.; 1 колоду 1 сорту довжиною 4 м., діаметром 38 см., об`ємом 0,53 м3, вартістю 299 грн. 57 коп.; 1 колоду 2 сорту довжиною 4 м., діаметром 27 см., об`ємом 0,27 м3, вартістю 124 грн. 44 коп.; 1 колоду 2 сорту довжиною 3 м., діаметром 22 см., об`ємом 0,13 м3, вартістю 53 грн. 13 коп.; 1 колоду 2 сорту довжиною 3 м., діаметром 24 см., об`ємом 0,157 м3, вартістю 64 грн. 17 коп., а всього загальними об`ємом 4,23 м3 та вартістю 2 200 грн. 45 коп., після чого намагалися залишити місце вчинення злочину. Проте, вчинивши всі дії, які вони разом вважали необхідними для здійснення крадіжки, злочин не закінчили з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками міліції, а привласнене ними чуже майно повернуто власнику.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_13 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками закінченого замаху на крадіжку, вчинену повторно за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочинів і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Допитаний щодо кримінального провадження в режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно 15.02.2013 року близько 22 год. 00 хв., разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , попередньо домовившись між собою про спільну крадіжку деревини, яка повинна була використана для власних потреб ОСОБА_12 , з ініціативи останнього, на автомобілях «ГАЗ» н.з. НОМЕР_1 та н.з. НОМЕР_2 , які їм не належать, під`їхали до 1-го виділу 63 кварталу Дорогинського лісництва ДП Фастівське лісове господарство, що у межах Фастівського району Київської області. Переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, вони стали руками непомітно для оточуючих завантажувати деревину в указані вище транспортні засоби, у такий спосіб привласнивши всього 12 колод деревини сосни. Вчинивши всі дії, які вони разом вважали необхідними для здійснення крадіжки, вони їх не закінчили з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками міліції, а привласнене ними чуже майно повернуто власнику.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_13 , суд визнає його щире каяття і те, що потерпіла юридична особа, якій повністю повернуто викрадене майно, не мала до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_13 , судом не встановлено.

До того ж суд на підставі ч. 4 ст. 67 КК України виключає з обвинувачення ОСОБА_13 як обставини, що обтяжують його покарання, і про що зазначила в обвинувальному акті сторона обвинувачення, вчинення ним злочину повторно групою осіб за попередньою змовою, оскільки зазначені ознаки злочину впливають на його кваліфікацію і міститься у формулі обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_19 суд згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості, умисним та корисливим (ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України), ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця (затриманий на місці злочину), характер та ступінь його участі у вчиненні злочину (співвиконавство), дані про особу винного, який: судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, натомість належних висновків для себе не зробив і свою поведінку не виправив, а навпаки став на стійкий шлях незаконного заволодіння чужим майном, що являє собою велику суспільну небезпеку, проте у побуті за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває під наглядом лікаря нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, публічно осудив свою протиправну діяльність.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, суд вважає, що в даному випадку виправлення ОСОБА_13 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням обмежень, встановлених ч. 3 ст. 68 КК України, в наближеній до мінімальної межі її санкції, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. Правових підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України суд при цьому не вбачає.

Оскільки ОСОБА_6 вчинив указаний злочин до постановлення щодо нього попереднього вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2015 року, тому призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів необхідно за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, та, на переконання суду, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Зважаючи на доведеність обвинувачення ОСОБА_13 у вчиненні даного злочину, його репутацію, з урахуванням попередніх судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, засудження його 05.02.2015 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області до реального покарання у виді позбавлення волі, обраний судом вид та розмір покарання, він зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування). Тому суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, а також правила ст. 377 КПК України, вважає за необхідне обрати за клопотанням прокурора ОСОБА_19 запобіжний захід тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 331, 336, 368, 373-376, 394, 484, 485 та 487 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_20 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_19 за сукупністю злочинів остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, - призначеним вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2015 року у виді позбавлення волі строком на чотири роки та три місяці.
В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати відбуте частково покарання, призначене вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2015 року, та початок строку відбування покарання ОСОБА_19 рахувати з «15» грудня 2014 року.
Залікувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_19 термін досудового тримання під вартою з «01» червня 2014 року по «04» липня 2014 року, а саме: один місяць та чотири дні.

Обрати ОСОБА_20 запобіжний захід тримання під вартою, та до набрання вироком законної сили утримувати його у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_21 БОНЧЕВ