АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2752/2015 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач в суді Апеляційної інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , подане у кримінальному проваджені за № 0007861 внесеного до ЄРДР від 26.10.2015 року та погоджене з прокурором прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_10 і накладено арешт на майно, а саме, на автомобіль марки «Mercedes Benz 300 SE» д.н.з. НОМЕР_1 змінений на новий д.н.з. НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_3 .

Згідно ухвали, слідчий суддя, дослідивши докази по даних матеріалах, врахувавши, що обставини викладені в клопотанні слідчого обґрунтовані, та доведені, дійшов до висновку, що існує необхідність у накладенні арешту, оскільки автомобіль вибув з власності ОСОБА_11 та вже переоформлений по довіреності на іншу особу ОСОБА_8 , а тому у разі незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно це може призвести до його зникнення.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали просить її скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на дане майно.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник власника майна посилається на порушення вимог ст. 132 КПК КПК України, не врахування слідчим суддею відсутності будь-яких доказів, які б підтверджували наявність особи, якій повідомлено про підозру, або яку затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, наявність обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також відсутній будь-який цивільний позов в рамках кримінального провадження.

Також, представник зазначає, що при винесені ухвали слідчим суддею були недотримані положення ст. 170 та ст. 173 КПК України, а саме слідчим суддею не взято до уваги, що не обґрунтовано наявність підстав для накладення арешту на вказане майно.

Крім того, апелянт, звертає увагу суду на те, що оскаржувана ухвала була винесена без виклику представника та власника майна, копію ухвали слідчого судді отримали лише 22.09.2015 року, а тому, представник, зазначає, що строки на апеляційне оскарження не порушено.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з представлений в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0007861, яке внесене в ЄРДР 26.10.2014р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.356 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що навесні 2012р. ОСОБА_11 на підставі доручення на право керування транспортним засобом, передав власний автомобіль «Мерседес Бенс» д.н.з. НОМЕР_1 знайомоу ОСОБА_12 , за який останній згодом мав сплатити грошові кошти, однак до цього часу їх не сплатив, автомобіль у власність ОСОБА_11 не повернув.

21.01.2015 р. старший слідчий СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Бенс 300SE» д.н.з. НОМЕР_1 змінено на новий д.н.з. НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_4 , яке ухвалою слідчого судді від 26.01.2015р. було задоволено.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а саме набуття майна внаслідок вчинення злочину, відповідність майна положенням ч.2 ст.167 КПК України, наявність даних про належність майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Посилання апелянта на недоведеність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не спростовують висновків слідчого судді з цього приводу, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах доданих слідчим до свого клопотання, а саме відомостях. Які містяться в протоколі допиту потерпілого та фактах переоформлення транспортного засобу, тому слідчим суддею обґрунтовано зроблено висновок про необхідність арешту майна.

Доводи автора апеляції стосовно відсутності у кримінальному провадженні особи, яку повідомлено про підозру, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді не ґрунтуються на законі, оскільки накладення арешту на майно, що відповідає критеріям визначеним в ч.2 ст.167 КПК України не вимагає набуття такого статусу особою за якою на цей час зареєстровано майно, з цих же підстав не заслуговують на увагу і доводи щодо законності набуття ОСОБА_13 права власності, окрім цього, арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який не вирішує питання законності набуття права власності.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, а саме, на автомобіль марки «Mercedes Benz 300 SE» д.н.з. НОМЕР_1 змінений на новий д.н.з. НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_3 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4