Справа № 455/1958/13-к
Провадження № 1-кп/455/17/2014
У Х В А Л А
11 березня 2014 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 від 08.09.2013 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, поляка, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, одруженого, має на утриманні троє малолітніх дітей, судимості немає, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю: сторони обвинувачення старшого прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 ;

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 8 вересня 2013 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, рухаючись ним у с.м.т. Нижанковичі Старосамбірського району Львівської області в районі 00 км. + 800 м. автодороги Нижанковитчі-Самбір-Дрогобич-Стрий у напрямку до м. Добромиль, при проїзді її ділянки в районі будинку №94 по вулиці Мшкевича, грубо порушив вимоги Р 1 п. п. 1,5, 1.10 в частині визначення терміну «.дорожня обстановка»; Р 2 п. п. 2.3 б), д), 2.9 а); Р 12 п 12.1, 12.4. 12.9 б), РІЗ п. п. 13.1, 13.3: 31.4.3 б., 31.4.7 г) Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи технічно-несправним автомобілем (з не відрегульованими відповідно до інструкції з експлуатації транспортного засобу світлом фар та з непрацюючим спідометром), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку шодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння № 80913, виданого 08.09.2013 Старосамбірською ЦРЛ, ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також згідно висновку судово-токсикологічної експертизи № 2928/2013-т від 13.09.2013 у крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в кількості 1.16 проміле), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перевищуючи максимально дозволену у населеному пункті швидкість, маючи об`єктивну можливість заздалегідь виявити пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , які рухалися по правому узбіччі у попутному з автомобілем напрямку, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, відволікся від керування транспортним засобом, маючи технічну можливість уникнути наїзду на вказаних пішоходів шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди з дотриманням безпечного бокового інтервалу до правого узбіччя, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу з моменту виникнення небезпеки для руху, такими своїми діями створив аварійну обстановку, що призвело до виїзду на праве, по напрямку його руху, узбіччя та наїзду на пішоходів ОСОБА_10 та на ОСОБА_5 .

Внаслідок описаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 59 судово-медичної експертизи від 8 жовтня 2013 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці нижньої щелепи справа, перелому кута тіла нижньої щелепи справа, скальпованої рани лобної ділянки голови зліва, обширної опоясуючої гематоми шийно-грудної ділянки, двох саден правої гомілки ззаду, крововиливі та саден лівої ступні, травматичного розриву шийного відділу стравоходу та трахеї, травматичного розмічування шийного відділу хребта в ділянці п`ятого та шостого шийних хребців, травматичного розриву м`язів шиї, від яких померла на місці пригоди: Пішохід ОСОБА_5 згідно висновку експерта №288/13 судово-медичної експертизи від 28 жовтня 2013 року отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку легкого ступеню, закритого перелому діалізів обох гомілкових кісток правої гомілки зі зміщенням кісткових відламків, відкритого перелому діафізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових відламків під кутом, багато уламкового перелому лівої малогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків, горизонтальної рани на передній поверхні лівої гомілки в нижній третині, довжиною 1,5 см, закритого перелому кісток носа та правої гайморової пазухи без зміщення, забійної рани на верхній повіці лівого ока над внутрішнім кутом очної щілини, забійних саден обличчя, синця в правій привушній ділянці, яскраво-червоного крововиливу в білковій оболонці правого ока в ділянці зовнішнього кута очної щілини, ідентичного крововиливу в білковій оболонці лівого ока біля зовнішнього кута очної щілини, синця на боковій поверхні шиї справа, горизонтального садна в ділянці верхівки лопатки на задній поверхні грудної клітки справа, синця в ділянці лівого стегна, синця в ділянці основи першого пальця лівої стопи, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент утворення.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 , та тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про визнання доказів недопустимими, посилаючись на те, що18.09.2013 року ст. слідчим в ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 з свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було проведено впізнання особи за фотознімками, про що було складено відповідні протоколи.

Допитана 28.02.2014 року в судовому засіданні ОСОБА_14 , яка була задіяна як понята під час проведення вищеназваних слідчих дій (впізнання за фотознімками), показала, що вона працює секретарем в Львівському міському управлінні МВС України у Львівській області.

Львівське міське управління МВС України у Львівській області є підрозділом МВС України, тобто підрозділом міліції, а відповідно підрозділом правоохоронного органу.

Загальновідомо, що працівники МВС (міліції) України поділяються на атестованих працівників міліції, які мають спеціальні звання, та не атестованих працівників міліції. Секретар канцелярії ЛМУ МВС України у Львівській області ОСОБА_14 відноситься до не атестованих працівників міліції.

Законодавець в ст. 223 КПК України, зазначаючи, що понятим не може бути працівник правоохоронного органу, не вказує, що ця норма розповсюджується тільки на атестованих працівників правоохоронних органів. З чого випливає, що понятими не можуть бути всі працівники правоохоронних органів, як атестовані, так і не атестовані.

Тобто ОСОБА_14 , не могла і не може, доки працює в міліції, бути понятим. Відповідно її залучення як понятої є порушенням вимог чинного КПК України.

Проведення впізнання тільки з одним незацікавленим понятим, якою була ОСОБА_15 , є також порушенням вимог чинного КПК України.

Загальновідомо, що будь-які слідчі дії, проведені з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Заслухавши думку інших учасників судового провадження, крім обвинуваченого, які заперечили проти даного клопотання, посилаючись на те, що стороною захисту не долучено належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_16 є працівником правоохоронного органу, обвинуваченого, який підтримав клопотання свого захисника, суд вважає, що в даному клопотанні захисника слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Згідно абзацу 3 ч.7 ст. 223 КПК України понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, що є підставою для виключення доказів, покладається на сторону, що заявила таке клопотання.

Крім голослівного клопотання захисником в судовому засіданні не було підтверджено об`єктивними доказами покази свідка ОСОБА_14 , що вона працює діловодом у канцелярії ЛМУ МВС України у Львівській області (наказ про прийом на роботу, про звільнення, копія трудової книжки чи інші документи).

На підставі викладеного, керуючись ст. 89 КПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника про визнання недопустимими доказами протоколи впізнання особи за фотознімками з свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , складених 18.09.2013 року ст. слідчим в ОВС ВР ДТП ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1