ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-216/11

28 вересня 2011 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Піскунов В.М.

секретар - Яцук О.П.

прокурор - Попадинець І.І.

захисник - ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, директора ТзОВ «Клуб ДБК», раніше не судимого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 176 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він, працюючи з 23 липня 2008 року на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб ДБК» (далі ТзОВ «Клуб ДБК»), яке відповідно до статуту здійснює діяльність у сфері відпочинку, розваг та культури, відкриття закладів громадського харчування, барів, кафе, ресторанів, клубів, будучи службовою особою, яка відповідно до п.10.15 Статуту ТзОВ «Клуб ДБК» діє без довіреності від імені Товариства, представляє його на всіх підприємствах, в установах та організаціях, користується правом розпорядження майном та коштами Товариства відповідно до законодавства та в межах, встановлених Статутом, укладає договори, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахункові та інші рахунки тощо, всупереч вимогам ст.ст. 39,40,43 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та розділу 2 постанови КМУ №71 від 18.01.2003 року «Про авторське право і суміжні права» та розділу 2 постанови КМУ №71 від 18.01.2003 року «Про затвердження розміру винагороди (роялті) за використання опублікованих з комерційною метою фонограм і відеограм та порядку її виплат», упродовж 2009-2010 років умисно не нараховував і відповідно не проводив оплату за публічне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань музичних творів, публічну демонстрацію опублікованих з комерційною метою відеограм, що визначається у розмірі 1 відсоток доходів, одержаних з того виду діяльності, у процесі якої відбувається їх використання.

Згідно фінансових звітів ТзОВ «Клуб ДБК» упродовж 2009 та 2010 року задекларовано дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) відповідно 1142,2 тис. грн. та 1232,6 тис. грн. і відповідно не сплачено уповноваженій організації колективного управління «Українська ліга музичних прав» винагороду (роялті) за публічне використання обєктів суміжних прав у 2009 році 11472,00 грн. та 12326,00 грн. у 2010 році.

Загальний розмір несплаченої винагороди (роялті) за публічне використання фонограм та зафіксованих у фонограмах виконань музичних творів, публічну демонстрацію опублікованих з комерційною метою відеограм, а відповідно і завданих збитків становить 23798 грн., що являється матеріальною шкодою завданою у значному розмірі.

Своїми діями, які виразились в умисному порушенні суміжних прав, вчинені службовою особою з використанням службового становища ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 176 КК України.

У попередньому судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про повернення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування з мотивів істотного порушення кримінально-процесуального закону, а саме предявлено не конкретне обвинувачення, без усунення чого справа не може бути призначена до судового розгляду.

Прокурор заперечив заявлене клопотання, посилаючись на те, що досудовим слідством не допущено порушень закону.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Істотні порушення вимог закону, на які покликається захисник в своєму клопотанні дійсно мають місце. Захисник обґрунтовано стверджує, що обвинуваченому ОСОБА_2 предявлено неконкретне обвинувачення і в порушення вимог ст. 132 КПК України не зазначено: час, місце, спосіб, мотив, інші обставини вчинення злочину, необхідні ознаки його складу.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 64 КПК України слідчий при проведенні досудового слідства зобовязаний ужити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й обєктивного дослідження обставин справи і встановити зокрема час, місце, спосіб та інші обставини скоєння злочину, винність обвинуваченого та мотиви його діяння тощо.

Розслідуючи справу слідчий не в повному обсязі виконав вимоги зазначених вище статей кримінально процесуального законодавства, унаслідок чого предявив неконкретне обвинувачення про що свідчать такі обставини.

Зазначаючи, що ОСОБА_2, працюючи директором ТзОВ «Клуб ДБК», "...упродовж 2009-2010 років умисно не нараховував і відповідно не проводив оплату за публічне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань музичних творів, публічну демонстрацію опублікованих з комерційною метою відеограм», слідчим не вказано адресу місця знаходження ТзОВ «Клуб ДБК», які конкретно виконувались фонограми, з якими композиціями (автори, мелодії, виконавці), на який саме пристрій здійснювалась фіксація. Також обвинувачення послалось на неконкретну одиницю виміру «упродовж 2009-2010 років», хоча як видно з актів фіксації фактів публічного виконання фіксація відбулась 14 та 12 травня 2011 року (а.с. 15-16).

Викладаючи обєктивну сторону слідчий в обвинуваченні обмежився тезою «публічне виконання, демонстрація», не зазначивши конкретно у який спосіб це відбулось.

У частині 3 ст. 176 КК України визначена відповідальність за дії, передбачені частинами 1 або 2 цієї статті, вчинені спеціальним субєктом службовою особою з використанням службового становища щодо підлеглої особи. Однак в обвинуваченні відсутній запис «щодо якої підлеглої особи» та не розкрито суть цього.

Крім того, згідно з приміткою до ст. 176 КК України матеріальна шкода вважається завданою у особливо великому розмірі якщо її розмір у тисячу і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Із 1 січня 2004 р. набрав чинності Закон України « Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 р. №889-VІ (далі «Закон про податок з доходів»), який діяв до 01.01.2011 року.

Відповідно до п.22.5 ст. 22 Закону про податок з доходів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у кримінальному законодавстві в частині кваліфікації злочинів встановлюється в сумі 17 грн., а на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6 цього Закону для відповідного року ( з урахуванням положень п.22.4 цієї статті).

Згідно із пп. 6.1.1 п.6.1 ст.6 цього Закону податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50% однієї мінімальної заробітній платі (у розрахунку на місяць), встановлений законом на 1 січня звітного податкового року.

У силу п.22.4 ст. 22 цього Закону податкова соціальна пільга встановлюється у 2007 році у розмірі 100% зазначеної суми податкової соціальної пільги.

Стаття 55 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» з 1 січня 2009 р. мінімальна заробітна плата повинна встановлюватись у розмірі 605 грн. на місяць, а в листопаді 2009 р. 744 грн.

Отже, з 1 січня 2009 р. один неоподатковуваний мінімум доходів громадян згідно із вказаними примітками становив: 302 грн. 50 коп.

З огляду на викладене з 1 січня 2009 року розмір матеріальної шкоди у особливо великому розмірі для кваліфікації діянь особи за ч. 3 ст. 176 КК України повинен бути більшим або дорівнювати 302 тис. 500 грн. (тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Крім того, у 2010 р., 2011 р. вказаний розмір є ще більшим.

Таким чином, зазначена кваліфікація дій обвинуваченого є сумнівною, оскільки в даному конкретному випадку допущена невірна оцінка кваліфікуючих ознак.

На стадії попереднього розгляду справи суддя відповідно до ст. 246 КПК України та розяснень Пленуму Верховного Суду від 11.02.2005 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальної справи на додаткове розслідування» з власної ініціативи або за клопотанням учасників процесу своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення кримінальної справи, проведення дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду. У наведеному переліку ст. 246 КПК України підставою для повернення справи на додаткове розслідування на стадії попереднього розгляду справи є зокрема предявлення неконкретного обвинувачення і в порушення вимог ст. 132 КПК України не зазначено: час, місце, спосіб, мотив, інші обставини вчинення злочину, необхідні ознаки його складу.

Враховуючи те, що порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотним, а саме предявили неконкретне обвинувачення, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, для їх усунення необхідно проведення слідчих дій, суд вважає, що справа підлягає поверненню на додаткове розслідування відповідно до ст. 246 КПК України.

Тому при новому розслідуванні кримінальної справи необхідно зясувати обєктивну та субєктивну сторони і в залежності від установленого дати їм належну кримінально-правову оцінку.

В разі предявлення обвинувачення слід його предявити юридично грамотно з урахуванням диспозиції інкримінованої статті, а не у вигляді описання певних подій, сформулювати обвинувачення у відповідності до вимог ст. 132 КПК України.

Керуючись ст. ст. 237, 244, 246 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Повернути кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.176 КК України прокурору Костопільського району для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід «підписка про невиїзд» - залишити в силі.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд протягом семи діб з моменту проголошення.

Суддя: Піскунов В.М.