АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/1038/15 Справа № 694/1826/15-к Категорія: ч. 2 ст. 121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7

ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисника - ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року про повернення обвинувального акту прокурору, відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у підготовчому судовому засіданні, був повернутий прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Крім того, суд першої інстанції, даною ухвалою відмовив захиснику ОСОБА_9 в задоволенні його клопотання про передачу матеріалів даного кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 для обєднання з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які вже знаходяться в провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області.

Вказану ухвалу, суд першої інстанції мотивував тим, що в порушення вимог ч. 4 п. 3 ст. 291 КПК України до обвинувального акту не додано розписку про отримання копії цивільного позову ані ОСОБА_7 , ані ОСОБА_8 , ані захисником ОСОБА_9 . При цьому, як вбачається з обвинувального акту та доданих до нього документів на етапі досудового розслідування було заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_13 , копія позову додана до обвинувального акту.

Крім того, розписка ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_14 не може вважатися належним доказом отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки в ній не зазначено кількість аркушів на яких надано вказані матеріали.

Не погоджуючись з даною ухвалою, обвинуваченими та захисником, а також прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подані апеляційні скарги.

Обвинувачені та захисник в поданій апеляційній скарзі посилаючись на невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просили суд скасувати ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказували, що судом першої інстанції, в даній ухвалі, в порушення вимог ч. 2 ст. 334 КПК України незаконно відмовлено в задоволенні клопотання про об`єднання матеріалів кримінального провадження, оскільки недоліки обвинувального акту, вказані в оскаржуваній ухвалі, а також інші недоліки які були допущені під час досудового слідства, можуть бути усунені після об`єднання цих кримінальних проваджень.

Прокурор в поданій апеляційній скарзі просив ухвалу районного суду скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та направити на новий розгляд в суд першої інстанції, оскільки обвинувальний акт на його думку відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Вказує, що висновки суду є безпідставними, оскільки прокурором ОСОБА_10 30 жовтня 2015 року, відповідно до вимог ст. 291 КПК України фактично надано підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також їх захиснику ОСОБА_9 копію обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, а також копію цивільного позову. Та обставина, що в розписках не зазначено про отримання копії цивільного позову є формальною, оскільки ніяким чином не впливає на реалізацію обвинуваченими права на захист.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, думки обвинувачених та їх захисника, які не заперечували проти апеляційної скарги прокурора, свою апеляцію підтримали, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що вказаним вимогам оскаржена ухвала суду не відповідає.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Зі змісту цієї норми закону чітко слідує, що єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність цього акту вимогам цього кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.

Так, зазначений обвинувальний акт містить відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі формулювання обвинувачення, в акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначено де і коли складений обвинувальний акт, тому він відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з аналізу змісту та форми обвинувального акту у даному кримінальному провадженні не вбачається порушень вимог ст. 291 КПК України, які б давали підстави для висновку про необхідність повернення цього акта прокурору.

Крім того, вказані судом першої інстанції недоліки, які містяться в обвинувальному акті, можуть бути усунуті під час розгляду справи по суті.

Колегія суддів не ставить під сумнів право суду першої інстанції вказати прокурору на певні з точки зору суду недоліки у змісті обвинувального акту, якщо такі виявлені, однак не будь-які недоліки, які вбачаються такими судом першої інстанції, є законною підставою для повернення обвинувального акту.

За таких обставин суд невірно та необґрунтовано встановив, що органом досудового розслідування допущені порушення кримінально-процесуального закону, а саме: порушення вимог ст.ст. 291, 314 КПК України, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а апеляційні скарги обвинувачених та захисника, а також прокурора задоволенню.

Що стосується доводів захисника про об`єднання матеріалів даного кримінального провадження з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , які вже знаходяться в провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області на стадії судового розгляду, то як вбачається з наданих суду матеріалів, оскільки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 обвинувачуються в скоєнні одного злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відносно одних і тих же подій, відносно одного потерпілого ОСОБА_17 , то для повного, всебічного і об`єктивного розгляду кримінальних справ, колегія суддів вважає доцільним об`єднати дані кримінальні провадження в одне.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисника - ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року про повернення обвинувального акту прокурору, відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :