Справа №216/825/15-к
Провадження№1-кп/216/315/15
05 листопада 2015 року
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровсь-кої області, у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
підсудного - ОСОБА_4
адвоката - ОСОБА_5

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської об-ласті, українця, громадянина України, освіта середня, холостого, не працюючо-го, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1). 06.08.1996 року Центрально-Міським райсудом міста Кривого Рогу за ст.ст.206 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 17.09.1996 року вирок змінено, за ст.ст.206 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі. Звільнився 30.08.1998 року внаслідок застосування Зако-ну України «Про амністію» від 24.07.1998 року;
2). 06.09.1999 року Центрально-Міським райсудом міста Кривого Рогу за ст.ст.81 ч.2, 81 ч.3, 140 ч.2, 140 ч.3, 42 КК України до 7 років позба-влення волі, з конфіскацією майна. Постановою Солонянського райсуду Дніп-ропетровської області від 09.11.2001 року на підставі розділу 2 Заключних та перехідних положень КК України в редакції 2001 року, перекваліфіковано зі ст.ст.81 ч.3,140 ч.3 КК України (1960) на ст.185 ч.3 КК України (2001), на підставі ст.42 КК України вважати засудженим до 6 років позбавлення во-лі. Звільнився 0806.2005 року по відбуттю призначеного покарання;
3). 29.01.2008 року Центрально-Міським райсудом міста Кривого Рогу за ст. ст.289 ч.2, 187 ч.3, 69, 70 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця поз-бавлення волі, з конфіскацією майна;
4). 10.01.2012 року Центрально-Міським райсудом міста Кривого Рогу за ст.ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 29.01.2008 року, остаточно до відбут-тя 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
5). 10.05.2012 року Жовтневим райсудом міста Кривого Рогу за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.70 ч.4 КК Укра-їни частково приєднано покарання за вироком Центрально-Міського райсуду міста Кривого Рогу від 10.01.2012 року, остаточно до відбуття 4 роки 3 мі-сяця позбавлення волі. Звільнився 09.12.2014 року згідно ухвали Софіївсь-кого райсуду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року, умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 26 днів;

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, -

02 лютого 2015 року, близько о 01.15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому сидінні салону автомобіля марки «Форд Транзит», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався поблизу ТЗК «Спортмайданчик», по вулиці, Українська, 137-а, у Центрально-Міському районі, міста Кривого Рогу, водій якого надавав послуги таксі, діючи умисно, маючи намір на заволодіння чужим майном, відкрито здійснив напад на водія, раніше не знайомого йому громадянина ОСОБА_7 , а саме притиснувши правою рукою до його шиї ніж, оголосив вимогу зупинити транспортний засіб, та віддати йому мобільний телефон, та наявні у потерпілого грошові кошти, погрожуючи у випадку непокори спричинити тілесні ушкодження небезпечні для життя та здоров`я. Потерпілий ОСОБА_7 реально усвідомлюючи, що ОСОБА_4 притиснув до його шиї ніж, та може реалізувати свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном та позбавити при цьому його життя, віддав останньому наявні у нього майнові цінності, а саме мобільний телефон «LGOptimus», вартістю 2 000 грн., та грошові кошти в сумі 150 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 заволодів вказаним вище майном, та заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2 150 грн., після чого, з викраденим з місця злочину втік, розпорядившись ним на свій розсуд.
Крім того, у середній декаді грудня 2014 року, ОСОБА_4 , знаходячись на площі Визволення, у Центрально-Міському районі, міста Кривого Рогу, отримав у подарунок від невстановленої слідством особи ніж, який носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Так, 02 лютого 2015 року, о 04.00 год., ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції, та доставлений до Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, розташованого по вул. Першотравнева, 14, у місті Кривого Рогу, де у нього, у службовому кабінеті №107, під час обшуку особистих речей, при складанні протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку ст.208 КПК України, у присутності понятих, у внутрішній кишені його спортивної куртки, було виявлено та вилучено ніж, який згідно висновку судово-криміналістичної експертизи №55/03-58 від 04.02.2015 року, є колючо-ріжучою холодною зброєю, виготовленою саморобним способом по типу мисливських ножів загального призначення (Канадського типу (США)), який він носив при собі, без передбаченого законом дозволу.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, не визнав, за ч.2 ст.263 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 02.02.2015 року, близько о 23.00-23.30 год., викликав по мобільному телефону таксі. За викликом приїхав автомобіль під керуванням потерпілого. На автомобілі він поїхав до себе додому, АДРЕСА_1 , щоб запозичити грошей у своєї матері. На шляху прямування він розповів потерпілому, що перебував у місцях позбавлення волі, і похвалився, що там робив вироби з дерева, ножі, шаблі, які показав на фотографіях в своєму мобільному телефоні, і сказав йому (водію), що зараз їде додому, щоб забрати ніж. Під`їхали до будинку, він (підсудний) вийшов, був відсутній хвилин 15. Взяв у матері 100 грн., повернувся, і вони поїхали у напрямку площі Визволення. У машині він (підсудний) показав потерпілому ніж. Той (потерпілий) подивився ніж, покрутив його в руках, і вернув йому (підсудному). Підсудний поклав ніж у чохол, сховавши всередину куртки, за пояс спортивних штанів. Після чого, водій став висловлювати свої обурення з приводу того, що він (підсудний) довго знаходився вдома. Потім проїжджаючи повз нічного ларька, він (підсудний) попросив водія зупинитися, щоб купити собі сигарети. Водій став обурюватися, що йому треба додому. У ході цього скандалу він (підсудний) не усвідомлено, в пориві емоцій, вдарив потерпілого рукою в обличчя, сам вийшов з машини та пішов до ларька. Підійшовши до ларьку, побачив, що там працює його знайома, по імені ОСОБА_8 , попросив її продати пляшку пива і пачку сигарет. Перебуваючи біля ларьку, подивився у бік автомобіля, та побачив, що у салоні горить світло і водій сидить всередині. Він (підсудний) відкрив пляшку пива, і постояв біля ларька хвилин 10, поки пив пиво. Повернувшись до автомобіля, побачив, що водія у салоні немає. Почекав його хвилин 5, і почув, що дзвонить його мобільний телефон, який лежав на передній панелі. Він (підсудний) взяв телефон, відповів на дзвінок, але той, хто телефонував мовчав і поклав трубку. Він (підсудний) узяв мобільний телефон, ключі від машини, що знаходились в замку запалювання, і повернувся до ларька, і повідомив ОСОБА_8 , що водій кудись зник, і хотів залишити їй і телефон, і ключі. Але потім передумав проявляти ініціативу, і ключі від автомобіля повернув назад в замок запалювання. При цьому, попросив ОСОБА_8 , що як з`явиться водій, нехай його (підсудного) доганяє, і пішов дорогою прямо по вулиці Українській. Куди і з якої причини подівся водій, йому невідомо. Пройшовши метрів 200, він (підсудний) знову викликав таксі зі свого мобільного. Машина, яка приїхала, повезла його за замовленням, на 17-й квартал. У той момент, коли він проїжджав кільце площі Визволення, на його мобільний те-лефон зателефонував співробітник міліції, ОСОБА_9 , котрий сказав, щоб він приїхав до спорт-бару "Арізона", розташованого по пр. К.Маркса, що він і зробив. Увійшовши до бару, його затримали і доставили у РВ. Умислу пограбувати водія у нього не було, речі, які знаходилися в машині, навігатор, планшет, відеореєстратор і автомагнітола, там і залишились, він нічого не взяв. Телефон водія не збирався нікуди дівати, інформацію, що була у ньому, не стер, не викинув сім-карту, телефон не вимикав. Ножем потерпілому не погрожував. Ніж, який знаходився при ньому, це сувенірний подарунок, подарований йому товаришем, і він його просто перевозив, забравши з дому на прохання матері, яка неодноразово просила прибрати ніж з дому. Він просить суд при ухваленні вироку врахувати його послідовні пояснення.
Однак, не дивлячись на невизнання своєї провини підсудним ОСОБА_4 за ч.2 ст.187 КК України, та визнання винуватості за ч.2 ст.263 КК України, його винуватість у скоєнні інкримінованих йому діянь підтверджу-ється поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , свідків, письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, та досліджених судом, при судовому розгляді кримінального провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_7 , суду пояснив, що в ніч на 02.02.2015 року, близько об 00.00 год., йому надійшло повідомлення від диспетчера, що до бару, по вул. Харитонова, викликають таксі. Він прийняв замовлення, на своєму автомобілі «Форд Транзіт», білого кольору, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 під`їхав до бару, почекав хвилин 10. Вийшов підсудний, який попросив відвезти його до приватного сектору. На шляху прямування, підсудний попросив зупинити машину біля торгівельно-зупиночного комплексу «Спортмайданчик», що по вул. Українська. Він (потерпілий) зупинився, під-судний пішов до ларьку, купив пляшку пива, повернувся до салону автомобі-ля, і вони поїхали на вул. Алімова, 33. Там підсудний вийшов, повернувся через хвилин 20, і попросив відвезти його в центр. У дорозі між ними від-булась сварка, через те, що він (потерпілий) довго чекав підсудного, який пішов, не розплатившись, а підсудний йому відповів, що той повинен чекати його стільки, скільки потрібно. Потім підсудний витяг ніж і представив йо-го до горла потерпілого, був він (підсудний) п`яним, і сказав, щоб він (потерпілий) відвіз його туди, куди йому треба. Утримуючи ніж біля горла, декілька разів вдарив лівою рукою в обличчя потерпілого. А коли вони прої-жджали повз зупиночного комплексу «Спортмайданчик», по вул. Український, знову попросив зупинитись. Він (потерпілий) зупинив автомобіль, після чо-го, підсудний забрав ключі від автомобіля, поклав їх собі у кишеню. Взяв з передньої панелі мобільний телефон, після чого, потребував віддати йому усі наявні гроші. Він (потерпілий) був наляканий, оскільки все відбувалось з приставленим до його шиї ножем, він віддав підсудному 150 грн. Потім, утримуючи ніж біля горла, підсудний заставив його (потерпілого) вилізти з машини, сам виліз за разом з ним через водійську двері. На вулиці підсуд-ний відволікся, і він (потерпілий) побіг по вул. Український, у бік вул. Харитонова, забіг на СТО, попросив викликати міліцію. Впродовж наступної години підсудний був затриманий. Він (потерпілий) впізнав підсудного за фотознімками під час досудового слідства, упізнає його і у залі суду. Під час досудового слідства йому повернули мобільний телефон и 150 грн., які забрав у нього підсудний. Від пред`явлення позову відмовляється, претензій матеріального та морального характеру к підсудному немає.
Відносно покарання останньому покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_10 , суду пояснив, що на протязі січня-лютого 2015 року працював охоронцем у СТО, розташованого по вул. Українська, 95-а, у Центрально-Міському районі, міста Кривого Рогу. В ніч, на 02.02.2015 року, він знаходився на своєму робочому місці. Приблизно о 01.20 год. до нього прибіг раніше незнайомий чоловік, на обличчі якого була кров, на губі рана, в руках тримав планшетний ПК, представився ОСОБА_8 , та попросив викликати міліцію. На запитання: «Що з ним сталось?», той повідомив, що декілька хвилин назад, незнайомий хлопець, погрожуючи ножем пограбував його, забравши в автомобіля мобільний телефон, грошові кошти, та ключі від автомобіля, який залишився поблизу ТЗК «Спортмайданчик» по вул. Українська. Він відразу дав йому свій мобільний телефон, і потерпілий викликав працівників міліції.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен окремо, суду пояснили, що були понятими при проведенні обшуку затриманого громадянина, який представив-ся, як ОСОБА_4 . Обшук проводився в одному із кабінетів Центрально-Міського РВ КМУ. У їх присутності, у затриманого було виявлено та вилучено: у внутрішній кишені спортивної куртки, чорного кольору, - ніж, який знаходився у чохлі чорного кольору, на лезі ножа було гравіювання з тексом: «Славной охоты Димону, от друзей»; у правій зовнішній кишені спортивних штанів, чорного кольору - телефон LG «Optimus» білого кольору, з сім картою оператора «Київстар»; у правій зовнішній кишені спортивних штанів - грошові кошти в сумі 155 гривень, різних номіналів; з лівого карману спортивної куртки срібний ланцюжок з хрестиком. Виявлений речі були упаковані у різні поліетиленові пакети.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №209 від 04.02.2015 року, у потерпілого ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці слизовою оболонки нижньої губи праворуч. Час виникнення ушкодження може відповідати 02.02.2015 року. Ушкодження виникло від одноразової дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею в обличчя в передньо-задньому напрямі. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.2.3.5.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6 (том 1 а.с.35-36).
Як убачається з протоколу затримання у порядку ст.208 КПК України, у ОСОБА_4 під час його обшуку, було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 150 грн., номіналом: 3 штуки по 20 грн.; 4 штуки по 5 грн., 7 штук по 10 грн.; мобільний телефон «LGOptimus», білого кольору, imei: НОМЕР_2 ; ніж з гравіюванням «Славной охоты Димону, от друзей!!!» (том 1 а.с.80).
У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотоз-німками від 02.02.2015 року, потерпілий ОСОБА_7 впізнав чоловіка, який 02.02.2015 року, близько о 01.15 год., знаходячись у салоні його автомобіля, з погрозою застосування ножа, заволодів його майно, яким виявився ОСОБА_4 (том 1 а.с.39).
З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 03.02.2015 року, убача-ється, що потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених йому для впізнання ножів впізнав ніж, який був вилучений у ОСОБА_4 , та той, яким йому 02.02.2015 року, приблизно о 01.15 год., останній погрожував, забравши при цьому його майно (том 1 а.с.22).
Згідно висновку судово-криміналістичної експертизи №55/03-58 від 04.02. 2015 року, ніж, вилучений 02.02.2015 року, у ОСОБА_4 , є колюче-ріжучою холодною зброєю. Виготовлений саморобним способом, за типом мисливських ножів загального призначення (ніж Канадського типу (США)) (том 1 а.с.111-113).
Вищенаведені докази, у їх сукупності, дають суду підстави вважати вину ОСОБА_4 доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за:
- ч.2 ст.187 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій;
- ч.2 ст.263КК України, за ознаками: носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Суд критично оцінює:
- свідчення підсудного ОСОБА_4 стосовно обставин скоєння кри-мінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.23 ст.187 КК України, на думку суду, вибрана ним позиція зайнята з метою, уникнення кримінальної відповідальності;
- вказане також спростовуються дослідженими у судовому засіданні ін-шими доказами в їх сукупності, а саме свідченнями потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 , покази яких узгоджуються з матеріалами криміна-льного провадження та суперечать поясненням підсудного.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання підсудному ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень (злочини - тяжкий та середньої тяжкості), характеристику особи винного, який неодно-разово притягався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, у скоєному не розкаявся, проте, позитивно характеризується за місцем проживання (том 1 а.с.79); обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено, та вважає за необхідне призначити підсу-дному покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкцій статей, що пе-редбачають відповідальність за скоєні ним кримінальні правопорушення.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 10.05.2012 року за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі 09.12.2014 року умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 26 днів, скоїв зазначені кримінальні правопорушення під час не ві-дбутою частини покарання, отже, остаточне покарання йому слід обрати за правилами ст.71 КК України.
Крім того, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, з підсудного слід стягнути на користь держави витрати, пов`язанні з проведенням судово-криміналістичної експертизи.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, призначивши йому покарання, за:
- ч.2 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого;
- ч.2 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого по-карання більш суворим, призначити покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, із конфіскацією всього майна, що є власністю за-судженого.
Відповідно до приписів ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання, призначене вироком Жовтневого райсуду міста Кривого Рогу від 10.05.2012 року, остаточно призначивши пока-рання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 3 (три) місяці, із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, залишити продовже-ним до набрання вироком законної сили.
Строк тримання під вартою обчислювати з 02 лютого 2015 року.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави за проведення судово-криміналістичної експертизи 245 (двісті сорок п`ять) грн. 70 коп. (том 1 а.с.110).
Речові докази у кримінальному провадженні:
- ніж, вилучений 02.02.2015 року, у ОСОБА_4 , переданий на збері-гання до камери схову Центрально-Міського РВ Криворізького МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, за квитанцією №42 від 11.02.2015 року (том 1 а.с. 119), - знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1