Дата документу Справа № 317/452/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 317/452/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/69/16 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 - прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року, якою клопотання слідчого СВ Запорізького ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області щодо застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гасанівка Вільнянського району Запорізької області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого місця проживання не маючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 1 липня 2011 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 15 годин громадських робіт;

2) 20 лютого 2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту на строк 5 місяців, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання частково приєднано покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 1 липня 2011 року і остаточно призначене покарання у вигляді арешту на строк 5 місяців 5 днів, звільненого за відбуттям строку покарання 5 вересня 2012 року;

3) 16 березня 2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці із забороною залишати місце проживання у період доби з 21.00 години до 09.00 години без дозволу слідчого, прокурора, суду. Строк дії ухвали встановлено до 26 березня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року клопотання слідчого СВ Запорізького ВП ЛВП ГУНП в Запорізькій області про застосування щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002458 від 25 грудня 2015 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці та покладено обов`язки не залишати місце проживання у період доби з 21.00 до 09.00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду, з`являтися до органів досудового слідства і суду за першим викликом та у призначений час.

Мотивуючи таке рішення, слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину є в цілому обґрунтованою та підтверджується зібраними у провадженні доказами. У клопотанні слідчого зазначені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак, слідчим та прокурором у судовому засіданні не було обґрунтовано та доведено наявність всіх ризиків, на які є посилання у клопотанні, як і те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам. Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 не вчиняв спроб ухилення від слідства, місце проживання не змінював, за викликами до відділення поліції з`являвся, що підтвердив і слідчий.

Також слідчим суддею було встановлено, що хоча ОСОБА_7 і підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, раніше був судимий, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, з ним також проживає восьмеро неповнолітніх дітей, неофіційно працює.

З урахуванням наведеного слідчий суддя прийшов до висновку, що достатнім і доцільним буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , яка погодила клопотання слідчого та приймала участь під час його розгляду, просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею не надано оцінки доказам сторони обвинувачення, не враховано те, що явку підозрюваного до Запорізького відділення поліції контролювали співробітники поліції.

Прокурор зазначає, що враховуючи те, що ОСОБА_7 усвідомлює покарання у виді реального позбавлення волі, з метою уникнення покарання, знаходячись на волі, може здійснювати незаконний вплив на свідка та потерпілого у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята не погашена, в період іспитового строку знов вчинив корисливий злочин середньої тяжкості, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк до 5 років, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить факт його перебування в місцях позбавлення волі.

ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, зловживає спиртними напоями, не має постійного джерела доходу, тому є достатні підстави вважати, що він з метою ухилення від покарання за вчинений злочин без перешкод може залишити теперішнє місце проживання.

Прокурор вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, якщо йому не буде обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді, якою йому застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін, перевіривши матеріали справи, та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж провадженні, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані вст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_7 раніше був судимий, в тому числі, останній раз 16 березня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, разом з тим, підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , даних на підтвердження порушення умов застосовного відносно нього запобіжного заходу апеляційному суду не надано, дані про переховування, перешкоджання кримінальному провадженню, впливання на інших учасників кримінального провадження або вчинення іншого кримінального правопорушення в матеріалах провадження відсутні і такі не встановлені колегією суддів.

Відсутність ризику переховування від органів досудового слідства, на думку колегії суддів, також об`єктивно підтверджується належною процесуальною поведінкою підозрюваного, який двічі 3 лютого 2016 року та 5 лютого 2016 року з`являвся до залу судових засідань апеляційного суду для участі в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги прокурора.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту законним, обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі, висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002458 від 25 грудня 2015 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці із забороною залишати місце проживання у період доби з 21.00 години до 09.00 години без дозволу слідчого, прокурора, суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

1. 2. 3.