АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-719 Номер провадження 11/1690/3334/11Головуючий у 1-й інстанції Лисенко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.187 КК України О.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді Томилка В.П.

суддів: Копитько Л.І., Бурда К.І.

з участю прокурора Акулової С.М.

захисника ОСОБА_2

та засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінальної справи за апеляцією засудженого ОСОБА_3 з доповненнями на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2011 року.

Даним вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працює, раніше судимий:

1/. 27.05.1988 року Октябрським райсудом м. Полтава за ч.3 ст. 81 КК України на 3 роки позбавлення волі;

2/. 27.12.1990 року Автозаводським райсудом м. Кременчука Полтавської області за ст. 105, 43 КК України на 1 рік 6 міс. позбавлення волі;

3/. 10.11.1992 року Полтавським міжрайонним судом за ч.2 ст. 142, ч.3 ст.222, 42 КК України на 9 років позбавлення волі;

4/. 03.02.2003 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 186, 69 КК України на 2 роки позбавлення волі;

5/. 07.07.2006 року Октябрським районним судом за ч.2 ст. 263 КК України на 1 рік позбавлення волі;

6/. 21.09.2006 року Октябрським райсудом м. Полтава за ч.2, 3 ст. 185, ч.1,4 ст.70 КК України на 4 роки 3 міс. позбавлення волі;

7/. 19.12.2006 року Октябрським райсудом за ч.2, 3 ст. 185, ч.1, 2 ст. 70 КК України на 4 роки 3 міс. позбавлення волі, -

визнаний винним та засуджений:

- за ч.1 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що є його власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_3 призначено у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що є його власністю.

Цивільний позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5 840 грвн. завданої матеріальної шкоди та 3000 грвн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

По справі вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку суду в листопаді 2010 ОСОБА_3 перебуваючи в с.Байрак Великобагачанського району Полтавської області зайшов до нежитлового будинку, де знайшов 5 патронів до автомата «АКМ» та 8 патронів до пістолета Макарова, які переніс до житлового будинку ОСОБА_5, де він тимчасово проживав.

11 січня 2011 року під час проведення відтворення обстановки та обставин події злочину в домоволодінні ОСОБА_5 в с. Байрак Великобагачанського району було виявлено та вилучено 5 патронів до автомата АКМ та 8 патронів до пістолета «ПМ», які згідно висновку експертизи є бойовими припасами, і які ОСОБА_3 незаконно зберігав в будинку без відому власниці домоволодіння.

2 грудня 2010 року ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного спяніння в будинку мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 таємно викрав кредитну картку «Приватбанку», з якої з банкомату в селищі Велика Багачка зняв грошові кошти в сумі 500 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 520 гривень, включаючи 20 гривень зняті банком як комісія.

Цього ж дня близько 19 години ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного спяніння, і ОСОБА_6 прийшли на подвіря мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 з метою придбання горілки. Після покупки пляшки горілки ОСОБА_6 пішов з подвіря, а ОСОБА_3, маючи умисел на заволодіння майна ОСОБА_4, проник до приміщення останньої та погрожуючи із застосування молотка і ножа насильства, небезпечного для життя і здоров'я потерпілої, відкрито заволодів парою золотих сережок вартістю 400 гривень, парою сережок з жовтого металу, двома іконами вартістю 50 та 40 гривень та грошовими коштами в сумі 5 340 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 5 840 гривень.

3 грудня 2010 року близько 8 години ОСОБА_3 перебуваючи в будинку мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 К.М. таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 200 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляції засудженого з доповненнями ставиться питання про зміну вироку суду посилаючись на неправильну кваліфікацію його дій, так як він не проникав до приміщення будинку потерпілої та не застосовував насильство із застосуванням молотка та ножа.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши засудженого та його захисника, які підтримали апеляцію та просять перекваліфікувати дії ОСОБА_3 на ч.1 ст. 187 КК України та помякшити покарання, прокурора, який вважає вирок суду обґрунтованим і законним, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Місцевий суд правильно встановив фактичні обставини скоєних ОСОБА_3 злочинів, в тому числі одного особливо тяжкого.

Висновок суду про доведеність винуватості засудженого у вчинені зазначених у вироку злочинів ґрунтується на зібраних у справі та перевірених в ході судового розгляду доказах , і є обґрунтованим.

Зокрема, сам засуджений як в ході досудового так і судового слідства не заперечував фактів придбання і зберігання бойових припасів, таємного викрадення грошових коштів у ОСОБА_5 та відкритого викрадення майна у ОСОБА_4

Крім того, його винуватість підтверджується сукупністю зібраних по справі, вірно оцінених та обгрунтовано покладених судом в основу вироку доказів, зокрема показаннями потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про перебування ОСОБА_3 в їх домоволодіннях, показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про наявність у ОСОБА_3 грошових коштів та ікон, даними протоколів огляду місць події, в ході яких виявлені знаряддя злочину, а саме ніж та молоток, та предмети злочину, а саме викрадені ікони, даними протоколів відтворення обстановки та обставин скоєних злочинів з участю засудженого, висновками судово-балістичних та дактилоскопічних експертиз.

Кваліфікація дій засудженого за ч.1 ст. 263 та ч.2 ст. 185 КК України є правильною і учасниками судового розгляду не оспорюється.

Доводи апелянта про необхідність виключення з його обвинувачення кваліфікаційної ознаки розбою «проникнення в житло чи інше приміщення», і як наслідок перекваліфікації його дій з ч.3 на ч.1 ст. 187 КК України, так як умисел на розбій у нього виник коли він уже перебував у домоволодінні ОСОБА_4, є безпідставними.

Як вбачається з показань потерпілої ОСОБА_4, які фактично не заперечує і сам засуджений, ОСОБА_3 розпочав свої злочинні дії, направлені на заволодіння майном, перебуваючи в літній кухні домоволодіння, після чого шляхом погроз примусив потерпілу відкрити житловий будинок, куди засуджений проник, та з погрозою застосування до потерпілої насильства небезпечного для життя і здоровя, а саме погрожуючи молотком та ножем, заволодів майном останньої.

Таким чином, ОСОБА_3 правомірно перебуваючи на подвірї ОСОБА_4, всупереч її волі, застосовуючи фізичне насильство, з метою заволодіння майном проник у її житло, у звязку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність кваліфікації дій засудженого за ч.3 ст. 187 КК України, як розбій з проникненням в житло.

Твердження апелянта про недоведеність застосування ним молотка та ножа, як знарядь злочину при розбійному нападі на ОСОБА_4 та недоведеність розміру суми грошей, якими він заволодів не заслуговують на увагу, так як показання потерпілої як на стадії досудового слідства і в судовому засіданні є послідовними і стабільними та узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема даними протоколу огляду місця події, у звязку з чим місцевим судом правильно визнані такими, що не викликають сумніву в їх достовірності і обгрунтовано визнані належним і допустимим джерелом доказів по справі.

Крім того, колегія суддів, враховуючи всі обставини скоєного злочинного нападу вважає, що саме застосування засудженим таких небезпечних знарядь злочину як ніж та молоток до потерпілої ОСОБА_4 змусило її вказати місце знаходження грошових коштів, які вона тривалий час збирала та зберігала для оплати необхідної їй операції.

При призначенні покарання засудженому суд врахував всі загальні засади призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий, прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_9, який раніше неодноразово судимий, врахував обставини, що обтяжують і помякшують його покарання та на думку колегії суддів призначив необхідне й достатнє покарання для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне уточнити дату винесення вироку суду, так як виходячи з матеріалів справи вирок суду винесений не 19 квітня 2010 року, а 19 квітня 2011 року, вважаючи дану неточність механічною помилкою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2011 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляцію з доповненнями без задоволення.

В порядку ч.2 ст. 365 КПК України уточнити дату винесення даного вироку, вважаючи дату його винесення не 19 квітня 2010 року, а 19 квітня 2011 року.

С У Д Д І :

ОСОБА_1. ОСОБА_10. ОСОБА_11.