Справа №573/1148/15-к
Номер провадження 1-кп/573/87/15

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
09 листопада 2015 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 26 лютого 2015 року за № 0000111, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Ворожба Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, не одруженого, учня 3 курсу ДНЗ «Білопільське вище професійне училище», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18 лютого 2015 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, судимість не знята і не погашена,

- за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України,
В С Т А Н О В И В :
16 квітня 2015 року до Білопільського районного суду надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК Українги та ОСОБА_7 за ч. 3 ст.ю 185 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту, 25 лютого 2015 року близько 17 години 40 хвилин повнолітній ОСОБА_4 спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 з метою крадіжки чужого майна проникли до приміщення майстерні завгоспа навчального корпусу ДНЗ «Білопільське ВПУ», яке розташоване за адресою: Білопільський район, с. Іскрисківщина, вул. Училищна, 1.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 із зазначеного вище приміщення таємно викрали бензопилу марки «Stihl» вартістю 5952 грн. та електродрель «Power 500 w» вартістю 321 грн.

Загальна сума викраденого майна становить 6273 грн.

Викрадене майно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 використали у своїх корисних цілях.

За вчинення вказаного злочину ОСОБА_7 вироком Білопільського районного суду від 27 травня 2015 року засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, вирок набрав законної сили 30 червня 2015 року.

Крім того, 25 лютого 2015 року близько 17 години 40 хвилин повнолітній ОСОБА_4 , знаходячись біля труб, які йдуть від навчального корпусу ДНЗ «Білопільське ВПУ» до гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 17 років та він є неповнолітнім, реалізуючи свій злочинний задум, спрямований на втягнення неповнолітнього ОСОБА_7 у злочинну діяльність, здійснюючи згубний вплив на нього, під час спілкування з останнім почав вмовляти ОСОБА_7 скоїти крадіжку бензопили та дрелі з навчального корпусу училища, при цьому пообіцявши ОСОБА_7 після продажу викрадених речей поділити гроші порівну, цим самим зацікавив ОСОБА_7 в отриманні вигоди у вигляді грошей. На що ОСОБА_7 погодився та за попередньою змовою зі ОСОБА_4 вчинили крадіжку майна, належного учбовому закладу, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував вчинення ним суспільно-небезпечних діянь при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, як і не заперечували цих обставин його захисник і законний представник.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діяннь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України, також підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

-витягами з ЄРДР від 26.02.2015 та 30.03.2015 щодо внесення до нього відомостей про вчинення крадіжки бензопили та дрелі з ДНЗ Білопільське вище навчальне професійне училище і втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність (а.п. 128-130);

-протоколом огляду місця події - майстерні ДНЗ "Білопільске ВПУ" та фототаблицею до нього, звідки ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 таємно викрали бензопилу та електродрель (а.п. 132-145);

-висновком товарознавчої експертизи № 526 від 12 березня 2015 року, згідно якого загальна вартість викраденого майна становить 6273 грн. (а.п. 146-152);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 26 березня 2015 року, під час якого останній розказав про обставини втягнення неповнолітнього ОСОБА_7 у злочинну діяльність, скоєння з останнім крадіжки і на місці вчинення злочину продемонстрував ці обставини (а.п. 153-166);

-вироком Білопільського районного суду від 27 травня 2015 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення крадіжки чужого майна спільно зі ОСОБА_4 . Вирок набрав законної сили 30 червня 2015 року (а.п. 126-127).

Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження їх під час судового розгляду, суд вважає, що суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України, мали місце і вчинені вони ОСОБА_4 .

Злочинні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, оскільки він вчинив:

- таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно та з проникненням у приміщення;

- втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Хоча провадження до суду надійшло з обвинувальним актом, але під час судового розгляду була призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза, відповідно до висновку від 17 вересня 2015 року № 363 якої встановлено, що в період часу, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, останній страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Сукупність вищевказаних доказів дає підстави зробити висновок, що ОСОБА_4 скоїв злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України, тобто: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно та з проникненням у приміщення, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність у стані неосудності й на підставі ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

А оскільки ОСОБА_4 за своїм психічним станом і характером скоєних ним дій представляє для суспільства підвищену небезпеку, до нього відповідно до ст. 503 КПК України та ст. 19 КК України повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру з поміщенням до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом до одужання.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Питання щодо речових доказів та судових витрат вже вирішені вироком Білопільського районного суду від 27 травня 2015 року (а.с. 126-127).

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 503, 505, 512, 513 КПК України, суд

у х в а л и в :
Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом до його одужання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя