Справа № 524/6280/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001653 від 09.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця , громадянина України, з неповною середньою освітою , працюючого ПП`Віктор і К» оператором лінії у виробництві харчових продуктів, військовозобов,язаного, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину,раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 186 ч.1, 190 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

8 травня 2015 року близько 12 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , виходячи із корисних намірів , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна , перебуваючи поруч з ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований по АДРЕСА_3 , наблизився до малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилась на ганку , біля вхідних дверей вищевказаного Будинку дитячої та юнацької творчості , без застосування насильства, відкрито для оточуючих , вихопив у неї мобільний телефон марки «Lenovo S 960 « ,вартістю 2575 грн, , чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму .З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

25 травня 2015 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_5 ,повторно, виходячи із корисних намірів , перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_4 , зустрів раніше знайому потерпілу ОСОБА_6 ,який запропонував пройти з ним до будинку АДРЕСА_3 , де проживає нічибто , його друг , вона погодилась , коли вони знаходились біля будинку №11 по вулиці Пролетарській м. Кременчука Полтавської області, він зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_6 , попросив у неї мобільний телефон марки «Huawei Р 6»,вартістю 3000 грн., під приводом здійснення телефонного дзвінка другові , який пообіцяв ій повернути , коли вийде із під,їзду будинку , після розмови з другом , а потерпіла ОСОБА_6 повинна його була чекати біля другого під,їзду вищевказаного будинку , але коли він отримав мобільний телефон з місця скоєння злочину зник , чужим майном ,яким заволодів розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень і пояснив , що дату точно не пам,ятає, у травні 2015 року проходив біля школи дитячої творчості на сходинках ганку школи стояли дві дівчинки , одна із них це ОСОБА_8 , яка тримала мобільний телефон у руках і грала ним , він підійшов до неї , вихопив мобільний телефон і втік , телефон він здав у ломбард отримавши 600 грн., насильство відносно дівчини він не застосовував , дівчинці на вигляд було десь 12 років .Він намагався відшкодувати через свого захисника матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн. законному представнику неповнолітньої потерпілої , ОСОБА_9 , але вона відмовляється від отримання коштів. 25 травня 2015 року він сидів на лавочці в дворі будинку АДРЕСА_4 , де зустрів свою знайому з дитинства ОСОБА_10 , він попросив у неї подзвонити телефон другові , який живе на АДРЕСА_5 , коли вони підійшли до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 дала йому свій мобільний телефон подзвонити начебто другові , він сказав ій чекати біля під,їзду , що він сходить до друга і віддасть ій телефон , але він в під,їзд не пішов , а пішов за будинок і відніс телефон в ломбард , отримавши за нього 950 грн.. Він скористався тим , що у нього з потерпілою ОСОБА_11 довірливі відносини , вони знають один одного з дитинства і тому він у неї попросив телефон , але ніякому другові він не збирався дзвонити , він мав намір заволодіти майном ОСОБА_6 , тобто він її обманув. Цивільні позови заявлені потерпілою ОСОБА_6 і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 , її законним представником визнає у повному обсязі , також він відшкодував потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 3000 грн. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у скоєному повністю підтверджується даними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що вона знає обвинуваченого ОСОБА_5 з дитинства , вони проживали у одному будинку , 25 травня 2015 року вона вийшла з будинку на двір , зустріла ОСОБА_5 , який попросив телефон, щоб подзвонити другу , вона дала телефон, він ій повернув його ,потім ОСОБА_5 запропонував ій сходити на АДРЕСА_3 з телефоном, вона спочатку відмовилась , потім коли ОСОБА_12 , сказав , що по вищевказаній адресі проживає його друг , вона погодилась , в дворі будинку АДРЕСА_3 вона ще раз дала ОСОБА_5 телефон подзвонити , ОСОБА_5 нічибто зайшов у під,їзд будинку, а вона залишилась чекати біля другого під,їзду будинку , але почекав 5 хвилин , ОСОБА_5 так і не вийшов з під,їзду , вона почала дзвонити на свій телефон , але він був вже відключений , потім про те , що трапилась вона повідомила батькам і звернулась у міліцію. Цивільний позов заявлений нею в частині матеріальної шкоди підтримує у сумі 777 грн, оскільки 3000 грн. обвинуваченим їй було відшкодоване , моральну шкоду підтримує у повному обсязі , просить стягнути з обвинуваченого 2000 грн., оскільки вона є інвалідом 3 групи , у зв.язку з цукровим діабетом , від того , що вона хвилювалась за телефон , який ій не повернув обвинувачений у неї різко то збільшувався , то зменшувався цукор у крові, також вона іноді від цього втрачає свідомість. Просить обвинуваченого суворо не карати , не позбавляти свободи.

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила,що 08.05.2015 року її онука ОСОБА_13 пішла до школи юнацької та художньої творчості , оскільки вона повинна була виступати на концерті до Дня Перемоги , вона на сходинках ганку , біля вхідних дверей школи ,з подругою стояла чекала свого керівника , при цьому тримала у руках телефон , оскільки керівника тривалий час не було , то подруга попросила її подзвонити керівнику , коли онука набирала телефон керівника, то не звернула увагу на обвинуваченого , оскільки до школи інші батьки приводять і забирають своїх дітей , коли обвинувачений підійшов до онуки , то він з її рук вихопив мобільний телефон і втік , спочатку онука побігла за ним , щоб він повернув телефон , потім сильно перелякалась і почала плакати , на той час онуці було 10 років. Потім до неї на роботу приїхав керівник по танцям і онука , оскільки батьків на той час не було у місті і вона звернулась у міліцію. Телефон у 2014 році вона разом з чоловіком дарували онуки на день народження , тому шкода була завдана саме онуці , а не ій , про що вона неодноразово казала працівникам міліції . Після цього випадку онука лежала три дні на ліжку і ні з ким не розмовляла , також вона боїться після того , що трапилось спати без світла , вона спить зі світлом і тримає її за руку , так як одна боїться спати. Ніяких тілесних ушкоджень онуки не було завдано обвинуваченим, за медичною допомогою вона з онукою не зверталась. Вона просить суд покарати обвинуваченого суворо , наполягає на позбавленні волі, оскільки обвинувачений скоїв злочин відносно малолітньої дитини і на території навчального закладу.

- показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила , що 8 травня 2015 року разом з подругою повинні були виступати на концерті і на сходинках ганку Будинку дитячої творчості чекали свого керівника , у неї з собою був мобільний телефон марки`Леново», який ій на день народження подарувала бабуся, вона вирішила подрузі показати відео у телефоні з минулого виступу , вони стояли і дивились відео , у школі йшли батьки за дітьми , до неї підійшов обвинувачений і вихопив із її рук телефон і втік , вона побігла за ним з подругою і кричала «стій», потім зупинилась і почала від страху плакати . Приїхав її керівник по танцям і вони поїхали до бабусі на роботу ,вона все розповіла бабусі і вони разом поїхали до міліції. Вона після того, що трапилось погано спить , боїться ,деякий час не виходила на вулицю і не з ким не спілкувалась. Просить обвинуваченого покарати суворо, наполягає на реальному покаранні . Телефон ій не був повернутий .

-показаннями законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила , що 8 травня 2015 року вона не була у місті , увечері зі слів бабусі , ОСОБА_7 , взнала про обставини того, що трапилось , що у доньки був викрадений мобільний телефон. 08.05.2015 року її донька, ОСОБА_13 стояла на сходинках ганку школи юнацької та дитячої творчості , чекала разом з подругою викладача . Зі слів доньки з протилежного від них боку шов чоловік , обвинувачений по справі, коли підійшов до доньки, то вирвав у неї з рук мобільний телефон і втік за паркан , донька намагалась його наздогнати , але не змогла .На той час доньці було 10 років. Моральна шкода виявляється у тому, що її донька після того що трапилось погано спить , боїться спати одна без світла , погіршився її стан здоров,я , перші три дня вона не з ким не розмовляла , у неї відчуття страху , що на неї хтось нападе. Тілесних ушкоджень у доньки не було , за медичною допомогою не звертались. Обвинувачений до цього судового засідання не намагався відшкодувати шкоду , а перед судовим засіданням адвокат запропонував ій у рахунок матеріальної шкоди 2 тис. грн.., але вона не погоджується їх взяти, хоче щоб було рішення суду і обвинувачений згідно рішення суду відшкодовував ій шкоду .Просить обвинуваченого покарати суворо , наполягає на позбавленні волі. Цивільний позов ,заявлений в інтересах доньки підтримує у повному обсязі, просить суд стягнути матеріальну шкоду у розмірі 2799,90 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим середньої тяжкості злочинів і кваліфікує його дії по епізоду від 08.05.2015року за ст.. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна( грабіж). Також дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду від 25.05.2015року треба кваліфікувати за ст.190 ч.2 КК України , як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство),вчинене повторно. Хоча дії ОСОБА_5 по епізоду від 25.05.2015 року суд вважає треба кваліфікувати за ст.. 190 ч.2 КК України також з кваліфікуючою ознакою як заволодіння чужим майном шляхом обману , оскільки у судовому засіданні було встановлено , що мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_6 обвинувачений заволодів також і шляхом обману , оскільки сам обвинувачений у судовому засіданні пояснив , що він обманув потерпілу ОСОБА_6 , коли просив у неї мобільний телефон подзвонити другу , оскільки він мав намір заволодіти майном потерпілої , а не здійснювати дзвінок , але оскільки згідно з ст..337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, оскільки органами досудового розслідування ОСОБА_5 було висунуте обвинувачення по даному епізоду шахрайства за ст.. 190 ч.2 КК України без кваліфікуючої ознаки, заволодіння чужим майном шляхом обману , то суд в межах висунутого обвинувачення і проводить судовий розгляд справи.
При визначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання , працює у ПП «Віктор і К» оператором лінії у виробництві харчових продуктів , раніше не судимий, стан здоров,я обвинуваченого , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває , обставини, які пом,якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоду потерпілій ОСОБА_6 , має на утриманні неповнолітню дитину , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.. 67КК України є вчинення злочину щодо малолітньої .

З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, так як він скоїв кримінальні правопорушення середньої тяжкості, у скоєному щиро кається , частково відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_6 , приймав заходи для відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2000 грн. законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,потерпіла ОСОБА_6 не наполягає на суворому покаранні, також попросив вибачення у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , має на утриманні неповнолітню дитину , працює у ПП «Віктор і К» оператором лінії у виробництві харчових продуктів . Також беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому основного покарання в межах санкції статтей, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України,оскільки відповідно до ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, також у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання « №7 від 24.10.2003 року зі змінами зазначено , що із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо , суд вважає , що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.. 88 ч.1 КК України не має судимості.
Також відповідно до ст.. 76 КК України суд вважає покласти на засудженого ОСОБА_5 обов,язки:не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 органами досудового розслідування не обирався.
Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню на суму 2000 грн. в частині відшкодування моральної шкоди , в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3777 грн. позов не підлягає задоволенню , оскільки відповідно до вимог ст.. 1166ЦК України , так як майнова шкода відшкодовується , якщо вона завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , матеріальна шкода як було встановлено у судовому засіданні була завдана потерпілій ОСОБА_6 неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_5 у розмірі 3000 грн. , що підтверджується довідкою вартості телефону , виданої представником магазину «МобіОпт» ОСОБА_15 і саме ця сума матеріальної шкоди була завдана потерпілій ОСОБА_6 , а клопотання про проведення по справі судово- товарознавчої експертизи потерпіла ОСОБА_6 не заявляла, також згідно заяви ОСОБА_6 від 26.08.2015 року ій обвинуваченим була відшкодована матеріальна шкода у розмірі 3000 грн. ( а.с. 45) . В частині відшкодування моральної шкоди , враховуючи принцип розумності та справедливості , закріплений ст.. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод суд вважає стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 суму у розмірі 2000 грн., так як відповідно до вимог ст.. 23 ЦК України майно, яке належить потерпілій ій не було повернуто обвинуваченим , з приводу чого вона хвилювалась , приймала додаткові зусилля для організації свого життя, не мала змоги спілкуватись з близькими та родичами, вона згідно довідки МСЕК №0189620 є інвалідом 3 групи з 1.04.2015 року із захворюванням :цукровий діабет і від того , що вона хвилювалась у неї то підвищувався рівень цукру у крові , то різко зменшувався. .

Цивільний позов , заявлений законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 у частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню у сумі 2575 грн., відповідно до вимог ст.. 1166ЦК України , так як майнова шкода відшкодовується , якщо вона завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , оскільки вищевказана сума шкоди як було встановлено у судовому засіданні була завдана малолітній потерпілій ОСОБА_8 неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_5 і саме ця сума матеріальної шкоди була завдана потерпілій ОСОБА_8 згідно довідки вартості телефону станом на 08.05.2015 року , виданої представником магазину «МобіОпт» ОСОБА_15 ,своїм процесуальним правом , передбаченим ст.. 56 КПК України , а саме заявити клопотання про проведення по справі судово- товарознавчої експертизи законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 не скористалась. В частині відшкодування моральної шкоди , враховуючи принцип розумності та справедливості , закріплений ст.. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод суд вважає стягнути з обвинуваченого на користь законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 моральну шкоду завдану малолітній ОСОБА_8 у розмірі 5000 грн., так як відповідно до вимог ст.. 23 ЦК України майно, яке належить потерпілій ій не було повернуто обвинуваченим , з приводу чого вона хвилювалась , три дні не виходила із дому і не з ким із рідних не розмовляла , після того , що трапилось з ОСОБА_8 вона погано спить , не може спати без світла і сама , оскільки у неї страх , відчуття тривожності та побоювання виходити на вулицю , що вплинуло на її стосунки з однолітками , також у мобільному телефоні було відео її виступів на концертах, яке ій дороге як пам,ять , але воно втрачене разом з мобільним телефоном , який викрав обвинувачений ОСОБА_5 .

Судових витрат по справі немає.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст.. 185 ч.1, 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання :

-за ст.186 ч.1 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі .

-за ст.. 190 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3-х років 6 місяців позбавлення волі .

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробувальним строком на 2 роки 6 місяців .

Відповідно до ст.. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов,язки:не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди , завданої злочином , 2 000 грн. Стягнути з ОСОБА_5 на користь законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 2575 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди , завданої злочином малолітній потерпілій ОСОБА_8 , 5 000 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: