Справа № 1-4/11
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2011 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Біцюка A.B.,

при секретарі Шадорській С.О.,

з участю:

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2,

підсудного ОСОБА_3,

його захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5, громадянина України, який народився 18 липня 1948 року в смт.Казанка, Казанківського району Миколаївської області, в якому мешкає за адресою: вул.Кривцова, 36, одруженого, має загальну середню освіту, непрацюючого, працюючого, раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України в редакції від 05.04.2001 року.

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2007 року близько 15 години ОСОБА_5 знаходячись по вул.Кривцова в смт.Казанка Миколаївської області умисно на ґрунті неприязних відносин наніс ОСОБА_1 не менше одного удару по правій руці, не менше одного удару по правій нозі, та не менше одного удару по лівій частині спини внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в лівій лопатці, правого ліктьового суглобу та в області правого бедра.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину не визнав та пояснив, що між ним та потерпілим давно існують неприязні відносини. 28 червня він разом з дружиною побачив, як потерпілий бє його гусей. Дружина (ОСОБА_5Г.) кинулась до ОСОБА_1 зупинити побиття птиці, а ОСОБА_1 кинувся на неї. На це він (ОСОБА_5М.) підбіг до потерпілого, вихватив в нього косу, якою той намагався бити дружину, та відкинув її в сторону. Після цього вони розійшлись.

Незважаючи на те, що підсудний винними себе не визнав, його вина в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому підтверджується доказами дослідженими безпосередньо в судовому засіданні.

Так потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 28 червня 2007 року він вигнав з городу гусей та пішов в провулок взяти косу, яку там залишив. Коли взяв косу, до нього підбігла дружина підсудного - ОСОБА_6, та почала металеву корзину пхати йому в обличчя. Він наставив на неї косу. В цей момент підбіг ОСОБА_5, вихопив косу та держаком коси почав його (ОСОБА_1І.) бити по нозі, руці та спині. Від вказаних ударів він отримав тілесні ушкодження, лікувався в лікарні та йому була заподіяна матеріальна шкода.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердили, що 28 червня 2007 року ОСОБА_5 бив держаком від коси ОСОБА_1 по нозі, руці та спині.

При огляді протоколу про адміністративне правопорушення №16/1733 від

23.08.2007 року (ас.14), видно, що ОСОБА_5 даючи пояснення по суті правопорушення вчиненого 28 червня 2007 року вказував, що він вдарив ОСОБА_1І, за те, що той образив його дружину.

Як зясувала судово-медична експертиза у ОСОБА_1 мались ушкодження у вигляді: по одному крововиливу в області лівої лопатки, в області ліктьового суглоба та в області правого бедра, які відносяться до категорії легких ушкоджень які не потягли короткочасного розладу здоровя та могли утворитись в результаті ударної дії якогось тупого продовгуватого предмету та могли бути спричинені у строк та при обставинах вказаних потерпілим.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в умисному у нанесенні легких тілесних ушкоджень, які не потягли короткочасного розладу здоровя, то суд її дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

Посилання підсудного на ту обставину, що він захищав дружину від дій потерпілого, в руках якого була коса, судом не приймаються до уваги з огляду на те, що усі тілесні ушкодження підсудний наніс потерпілому вже після того, як вирвав з рук потерпілого косу. Тобто реальної загрозі з боку потерпілого не існувало, твердження підсудного про захист спростовується характером тілесних ушкоджень, які мались у потерпілого (на спині та ногах), а показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8

Цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд бере до уваги тяжкість тілесних ушкоджень завданих підсудним потерпілому (легкі), їх наслідки не потягли короткочасного розладу здоровя, характер та обсяг фізичних і душевних страждань потерпілого в силу спричинення йому тілесних ушкоджень,їх тривалість , негативні наслідки. На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, виходячи з викладено, а також з засад розумності і справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь потерпілого, має дорівнювати 1000 грн. та підлягає стягненню з підсудного.

Від звільнення від кримінальної відповідальності підсудний ОСОБА_5 відмовився, а тому при призначенні покарання підсудному за ч.1 ст.125 КК України суд враховує ту обставину, що минув строк, встановлений п.І.ч.1 ст.49 КК України, а тому підсудний ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та на підставі п.1. ч1 ст.49 КК звільнити від покарання в звязку із спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди завданої злочином задовольнити часстково

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом пятнадцята моменту його проголошення, а засудженому ОСОБА_10 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даного вироку.

Суддя