Номер провадження 1-кп/754/547/15
Вирок
Іменем України
19 серпня 2015 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001951 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 25.06.2013 прибув в приміщення ПАТ КБ «ПриватБанк» по пр.-ту Маяковського, 73-а в м. Києві, та з метою використання підробленого документу для подальшого отримання кредитної картки та звільнення від обов`язку по сплаті за використані з неї гроші, видаючи підробку за справжній документ, надав представнику банківської установи підроблений документ на ім`я ОСОБА_7 , а саме паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2 на імя ОСОБА_7 з вклеєною в ньому фотокарткою ОСОБА_4 , після чого власноруч оформив заявку на отримання кредитної картки, та уклав договір-референт SAMDN4331 із банківською установою.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння належним ПАТ КБ «ПриватБанк» майном, шляхом обману, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, з метою особистого збагачення та доведення злочинного умислу до кінця, 25.06.2013 прибув до приміщення ПАТ КБ «ПриватБанк» по пр.-ту Маяковського, 73-а в м. Києві, шляхом обману, представившись як ОСОБА_7 , надав представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2 на імя ОСОБА_7 з вклеєною в ньому фотокарткою ОСОБА_4 , та уклав договір-референт SAMDN4331, в результаті чого отримав кредитну картку Gold Credit KMV 5168 7423 0091 1199 з кредитним лімітом 2100 грн., який 06.07.2013 було збільшено до 10000 грн. та 26.07.2013 до 15000 грн., та, крім цього, 08.08.2013 по цій же кредитній картці було оформлено кредит «Оплата частинами» на суму 22158 грн. 26 коп.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання по договору-референт SAMDN4331 не виконав, грошові кошти з картки Gold Credit KMV 5168 7423 0091 1199 використав на власний розсуд із невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спричинивши ПАТ КБ «ПриватБанк» матеріальної шкоди на суму 37460 грн. 53 коп.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у використанні завідомо підробленого документу; та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в суді визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаявся та підтвердив встановлені судом обставини, дав показання, що влітку 2013 року через фінансові труднощі звернувся по оголошенню за допомогою в отриманні кредиту. Зустрівся з чоловіком на ім`я ОСОБА_9 на станції метро «Лівобережна», останній пообіцяв допомогти в отриманні кредиту в банківській установі, він також надав йому свою фотокартку. 25 червня 2013 року ОСОБА_9 по телефону повідомив про зустріч біля відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» по пр.-ту Маяковського, 73-а в м. Києві. При зустрічі ОСОБА_9 передав йому пакет документів для отримання кредиту, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_7 , в якого була вклеєна його фотокартка, довідку про доходи на ім`я ОСОБА_7 . У відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» він оформив на ім`я ОСОБА_7 договір-референт та отримав кредитну картку «Gold». Коли оформляв договір, то розумів, що оформляє його на підробний паспорт. На вулиці віддав картку ОСОБА_9 . Чоловік повідомив, що коли гроші будуть на картці, він віддасть йому певний відсоток з них, однак через кілька днів ОСОБА_9 повідомив, що кошти на картку так і не надійшли. Потім кілька разів телефонував ОСОБА_9 . Через кілька місяців його викликали до банку та повідомили, про те, що картка була надана на підробний паспорт, показали фотокартки, як ОСОБА_9 знімав кошти з даної картки.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження:

Даними заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» від 24.03.2014 року про заволодіння ОСОБА_4 шахрайським шляхом грошовими коштами банку на суму 37460 грн. 53 коп.

Даними кредитного договору SAMDN4331 від 25.06.2013, укладеного ОСОБА_7 з ПАТ КБ «ПриватБанк».

Даними виписки по банківському рахунку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 про рух коштів на вказаному рахунку.

Даними анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25.06.2013 від імені ОСОБА_7 .

Даними копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Даними довідки про доходи від 19.06.2013, виданої ТОВ «Ауріс-Плюс» на ОСОБА_7 .

Даними висновку експерта № 359/тдд від 25.09.2014, про те, що досліджуваний текст « ОСОБА_7 » та підпис під ним на завіреній банком копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого на імя ОСОБА_7 , який розміщений посередині аркушу паперу формату А4 (між зображеннями 1-ї та 2-ї і 3-ї сторінки), виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою; досліджуваний текст « ОСОБА_7 » та підпис під ним на завіреній банком копії сторінки паспорту серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_7 (під зображенням 12-ї сторінки), виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою; підпис в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку з права від графи «Клієнт», підпис від імені ОСОБА_7 , виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, його роль та участь, форму і ступінь вини, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, пенсіонер, позитивно характеризуються за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

З врахуванням наведеного, конкретних обставин скоєних обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, та у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням вимог ст. 70 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем його проживання.

Під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_4 було заявлено клопотанням, про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» з підстав того, що на день набрання чинності даного Закону він досяг пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», кримінальні правопорушення ним були скоєні в 2013 році. Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, представник потерпілого заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого, у зв`язку з тим, що останній не відшкодував завдані банку збитки.

При вирішенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» суд виходить з наступного.

Згідно пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності даного Закону досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та злочину невеликої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, на день набрання чинності цим Законом досяг пенсійного віку.
Передбачених статтею 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» перешкод для застосування амністії немає.

За таких обставин до обвинуваченого може застосовано положення пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році»

В кримінальному провадженні ПАТ КБ «ПриватБанк» пред`явлено до ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з останнього матеріальної шкоди в сумі 37460 грн. 53 коп., спричиненої злочином, який обвинувачений визнано в повному обсязі. Цивільний позов ПАТ «КП «ПриватБанк» підлягає задоволенню у зв`язку з його обґрунтованістю та доведеністю.
Підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта під час досудового розслідування в сумі 1256 грн. 64 коп.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
-За ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн);
-За ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання на підставі пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» матеріальну шкоду в сумі 37460 грн. 53 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1256 грн. 64 коп.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити без змін.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя -