Справа № 510/654/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2014 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Рені Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 28.12.2012 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосільське Ренійського району Одеської області, молдованина, громадянина України, не військовозобов`язаного, з середньою освітою, холостого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

встановив:

09.11.2011 року рішенням Ренійського районного суду Одеської області з обвинуваченого ОСОБА_6 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з 06.10.2011 р. до 10.05.2023 року, тобто до досягнення повноліття донькою ОСОБА_8 , а далі у розмірі 700 грн. щомісячно до 13.09.2024 року, тобто до досягнення повноліття сином ОСОБА_9 .
Однак обвинувачений ОСОБА_6 , всупереч вищеозначеному рішенню Ренійського районного суду Одеської області про стягнення аліментів, навмисне, систематично протягом тривалого часу від сплати аліментів злісно ухилявся, у добровільному порядку кошти на утримання дітей регулярно не виплачував, заходів для погашення заборгованості по аліментам, яка утворилася, не приймав, не працював на постійній основі, в центрі зайнятості за місцем проживання на обліку також не перебував і не перебуває , у зв`язку з чим , станом на 06.01.2013 року у нього утворилась заборгованість з виплати аліментів у розмірі 14 093 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України визнав у повному обсязі, в судовому засіданні визнав всі фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, які йому пред`явлено у обвинуваченні, погодився з кваліфікацією його дій за ст. 164 ч. 1КК України та сумою заборгованості по аліментам. Щиро кається в скоєному правопорушенні, має намір працювати і погашати заборгованість. Визнаючи провину посилається на скрутне матеріальне становище, відсутність роботи, тяжку хворобу батьків.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При судовому розгляді судом з`ясовано, що учасники розгляду правильно розуміють зміст встановлених фактичних обставин скоєного правопорушення, їх позиція істинна та добровільна, а також їм роз`яснено, що у випадку не дослідження зібраних доказів судом, вони будуть позбавлені права оспорювати означенні фактичні обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню в ході судового слідства, визнав можливим, допитати обвинуваченого, законного представника потерпілих та обмежитися дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Крім пояснень ОСОБА_6 в судовому засіданні, суд вважає, що його винуватість також підтверджується поясненнями законного представника потерпілих ОСОБА_4 про те, що згідно рішення суду обвинувачений зобов`язаний виплачувати аліменти на двох їхніх сумісних дітей, але від цього обов`язку він злісно ухиляється. Будучі працездатним ОСОБА_6 декілька років ніде постійно не працює, за 2013 рік на утримання двох дітей переслав усього 140 грн, до цього часу переслав всього 907 грн, останній переказ грошових коштів склав всього 7 грн. На прохання законного представника одягти доньку до школи, він відповів, що поможе, але потім поміняв номер телефону, міру покарання за скоєне ОСОБА_4 залишила на розсуд суду.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчинені означеного кримінального правопорушення є доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ст. 164 ч. 1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Обговорюючи питання про вид і розмір покарання за скоєне, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України: характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, мотиви скоєного, особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , який на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, являється працездатним. Враховує суд і думку законного представника потерпілого відносно міри покарання за скоєне, а також обставини, які пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає: повне визнання вини, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
З урахуванням всього вищезазначеного, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливі з призначенням йому міри покарання у вигляді громадських робіт.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1