В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1720/15-к
Провадження № 1-кп/348/193/15
23 жовтня 2015 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі : головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , із середньою технічною освітою, працює бібліотекарем с.Гаврилівка, одруженої, на утриманні нікого немає, не судимої, громадянки України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-
Обвинувачена ОСОБА_6 умисно заподіяла потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.
Злочин вчинено за наступних обставин.
07 серпня 2015 року в АДРЕСА_1 , приблизно о 16.30 год. обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї свого господарства, під час конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин з потерпілою ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки, нанесла декілька ударів дерев`яною палицею по тілу потерпілої. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді подряпини поперекової ділянки справа, синця та подряпини поперекової ділянки зліва, подряпини лівого плеча, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 156 від 13.08.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 було також заподіяно моральні страждання, які вона оцінює в 5000 грн.
Допитана в якості обвинуваченої ОСОБА_6 в судовому засіданні вину свою в інкримінованому їй злочині визнала повністю, однак заперечує спричинення потерпілій моральної шкоди, і дала в суді показання про те, що вона проживає разом зі своєю родиною в АДРЕСА_1 . Потерпіла ОСОБА_4 доводиться рідної сестрою її невістки, яка проживала в них. Сімейне життя невістки і її сина виявилося невдалим, в зв`язку з чим остання подала заяву про розлучення.
07 серпня 2015 року вона знаходилася на роботі, коли до неї подзвонила її свекруха і повідомила, що невістка вибирається з хати. Вона прийшла додому і побачила, як ОСОБА_4 носить речі своєї сестри в легковий автомобіль, на що сказала тій не лізти в чужу сім`ю і що її син та невістка самі між собою розберуться. Після цього вона вигнала корову на пасовисько, а коли приблизно після 16.00 год. повернулася додому, то побачила, як до неї на подвір`я заїхав вантажний автомобіль «таксі», з якого вийшла її невістка, грузчик та ОСОБА_4 , які почали виносити речі з будинку. Побачивши це, вона підійшла до ОСОБА_4 і попросила не розбивати сім`ю її сина. На її слова ОСОБА_4 відповіла їй в грубій формі та сіла в машину, чим дуже її розізлила. Будучи обуреною, на її думку, зухвалою поведінкою ОСОБА_4 , вона обійшла автомобіль з наміром дальше вияснювати стосунки з ОСОБА_4 і коли остання вийшла з автомобіля, нанесла тій два удари дерев`яною палицею, яку тримала в руках, по плечах потерпілої. Свою провину у нанесенні ударів потерпілій визнає, згідна понести за це покарання. В цивільному позові просить відмовити, оскільки вважає, що ніяких моральних страждань ОСОБА_4 не перенесла, що вона сама призвела до виникнення даної конфліктної ситуації, розмір моральної шкоди є надто завищеним і не відповідає тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень.
Окрім визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини у пред`явленому їй обвинуваченні, її вина також повністю доводиться іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, будучи допитаною в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_4 суду підтвердила, що вона проживає в с.Гаврилівка, Надвірнянського району. ЇЇ рідна сестра проживала в шлюбі з сином обвинуваченої в тої у будинку. Однак сімейне життя сестри не склалося по вині, на її думку, сина обвинуваченої, в зв`язку з чим вони розійшлися і сестра вирішила забрати з того будинку своє майно. 07 серпня 2015 року приблизно о 16.30 год. до не зателефонувала її сестра і попросила допомогти їй вивезти свої речі з господарства ОСОБА_6 , для чого вони викликали вантажне «Таксі». Заїхавши до господарства ОСОБА_6 , її сестра з вантажником пішли до будинку, а вона залишилася в машині. В цей час обвинувачена ОСОБА_6 розпочала словесну суперечку, кричала на них, а потім підбігла до автомобіля і намагалася відчинити двері. Не підозрюючи того, що її можуть побити, вона (потерпіла) вийшла з автомобіля і в цей час ОСОБА_6 нанесла їй декілька приблизно 5-6 - ударів дерев`яною палицею по плечах, а потім виштовхала з подвір`я. Від отриманих ударів в неї на спині були подряпини, синці. Наступного дня вона звернулася із заявою в РВ УМВС та в подальшому пройшла медосвідчення. За свої протиправні дії обвинувачена жодного разу не попросила в неї вибачення, тому просить покарати її згідно закону. Окрім того просить стягнути і моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 грн., оскільки перенесла фізичну біль, сором перед оточуючими за отримані подряпини і синці, незручності в житті, порушення звичайного життєвого ритму, обвинувачена і надалі постійно згадує в селі про ці події та ображає її, а також просить стягнути 2000 грн. витрат, пов`язаних з наданням послуг адвоката.
Вина обвинуваченої ОСОБА_6 в скоєнні злочину також доводиться письмовими доказами, зокрема:
- висновком експерта № 156 від 13.08.2015 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: подряпини поперекової ділянки справа, синець та подряпина поперекової ділянки зліва, подряпина лівого плеча. Вищевказаний синець поперекової ділянки отриманий від дії тупого твердого предмету, а подряпини від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, можуть відповідати терміну утворення, вказаному підекспетрною і згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Характер, локалізація виявлених тілесних ушкоджень не виключають можливості утворення і від ударів руками та ногами у вказані анатомічні ділянки в кількості не менше чотирьох фізичних контактних дій (а.с.31-32 );
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2015 року за участю ОСОБА_6 , згідно якого вона детально розповіла про обставини нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень 07.08.2015 року (а.с.33-35).
Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою діяння, інкримінованого їй стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої у справі.
Оцінюючи показання потерпілої, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.
Таким чином, оцінивши здобуті докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повністю.
Суд вважає, що злочинні дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне спричинення потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.
При обранні міри покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу обвинуваченої, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, що має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, що на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, а також її поведінку до і після вчинення злочину.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченої, думку потерпілої щодо покарання в межах закону, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини статті Кримінального кодексу у виді штрафу.
На думку суду, саме таке основне покарання буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково з таких підстав.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Суд враховує, що потерпілою ОСОБА_4 перенесено фізичну біль, душевні страждання, переживання за своє здоров`я, вимушені зміни у життєвих планах і стосунках. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості і враховує майновий стан обвинуваченої ОСОБА_6 , яка працює сільським бібліотекарем, її дохід є незначним. Наведене свідчить про неспроможність обвинуваченої ОСОБА_6 відшкодувати заявлену суму моральної шкоди, а тому суд вважає за можливе зменшити заявлену потерпілою суму моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1500 грн. моральної шкоди, а також понесені нею судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн..
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задоволити частково.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 користь потерпілої ОСОБА_4 1500 грн. заподіяної моральної шкоди та 2000 грн. судових витрат по справі, а всього 3500 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 діб з часу його проголошення шляхом подачі апеляції через Надвірнянський районний суд.
Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1