Провадження № 1-кп/200/724/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0003909, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Москва Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, є інвалідом 3 групи по загальному захворюванню, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13 жовтня 2015 року приблизно о 09 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К», розташованому по вул.Запорізьке шосе, буд.62-К в м.Дніпропетровську, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К», а саме:

-клапан «FADO 25 1», артикул 70138300, у кількості 1 шт., вартістю 113 грн. 73 коп.;

-кран радіаторний «Відсічний прямий 1/2», артикул 70138277, у кількості 1 шт., вартістю 88 грн. 08 коп.;

-кран радіаторний «FADO ? вугловий нижній», артикул 70138306, у кількості 1 шт., вартістю 85 грн. 10 коп.;

-кран «кульовий зі згоном вн-зовн ? (біла ручка), артикул 70134004, у кількості 1 шт., вартістю 79 грн. 28 коп.;

-кран радіаторний «FADO ? вугловий верхній», артикул 70138305, у кількості 1 шт., вартістю 100 грн. 63 коп.,

а всього на загальну суму 466 гривень.

Після чого, з викраденим майном ОСОБА_4 намагався залишити місце злочину, проте виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити і розпорядитися викраденим майном з причин, незалежних від його волі, оскільки був зупинений за касовою зоною працівниками охорони вищезгаданого гіпермаркету.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
05 листопада 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, так як обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, щиросердно покаявся.

В угоді сторони погодилися на призначення покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, згідно п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнав повністю та вказав, що дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

Пояснив, що 13 жовтня 2015 року приблизно о 09 год. 20 хв,. перебуваючи в приміщенні магазину «Епіцентр», розташованому по вул.Запорізьке шосе, 62-К у м.Дніпропетровську, побачив у відділі сантехніки різноманітні крани й вирішив їх викрасти. Для цього він взяв клапан «FADO 25 1», кран радіаторний «Відсічний прямий 1/2», кран радіаторний «FADO ? вугловий нижній», кран «кульовий зі згоном вн-зовн ? (біла ручка), кран радіаторний «FADO ? вугловий верхній», зняв з них бірки та поклав під одяг. Проходячи повз касову зону, його зупинили охоронці та запитали, чи має він при собі неоплачений товар, на що він зізнався у крадіжці. В подальшому були викликані співробітники міліції, які вилучили у нього викрадений товар.

Заходи фізичного та психологічного примусу зі сторони робітників міліції в ході досудового розслідування до нього не застосовувались.

В скоєному покаявся.

Йому цілком зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Крім того, він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом.

Угоду про примирення з представником потерпілого він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті та просив суд затвердити укладену угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Йому зрозуміло, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст.394, 424 КПК України та позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угоду про примирення він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження укладеної між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про примирення та призначення узгодженого сторонами покарання.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), його умисні дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті. Дані обставини об`єктивно підтверджуються його показами, даними в судовому засіданні й матеріалами кримінального провадження.

З таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Судом враховуються тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорій середньої тяжкості, те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, є інвалідом 3 групи по загальному захворюванню, його відношення до скоєного.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Дане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370-371, 374, 376, 474-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 05 листопада 2015 року угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи №5365-15 від 21 жовтня 2015 року у сумі 123 грн. 00 коп. (а.с.44).

Речові докази - клапан «FADO 25 1», кран радіаторний «Відсічний прямий 1/2», кран радіаторний «FADO ? вугловий нижній», кран «кульовий зі згоном вн-зовн ? (біла ручка), кран радіаторний «FADO ? вугловий верхній» - вважати повернутими власнику ( а.с.14-15).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1