АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №636/4168/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/378/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.336 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 лютого 2016 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Харківської області та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 12 листопада 2015 р.,

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стара Покровка Чугуївського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений за ст.336 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений судом від відбування покарання з випробуванням, судом встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Відповідно до ст.76 КК України, на ОСОБА_7 покладені обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись в цю інспекцію для реєстрації.
До набрання вироком законної сили засудженому обраний запобіжний захід особисте зобов`язання.
Як встановив суд, ОСОБА_7 , всупереч вимогам ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 р., Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14 січня 2015 р., будучи придатним за станом здоров`я до проходження військової служби, був належним чином, письмово, попереджений про необхідність прибуття о 8 годині 9 червня 2015 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, він, умисно, протиправно, без поважних причин, не прибув у військовий комісаріат для відправки до військової частини у складі команди № НОМЕР_1 , надавши 8 червня 2015 р. заяву із текстом про відмову від призову за мобілізацією, тим самим ухилившись від призову на військову службу за мобілізацією.

В апеляційних скаргах:

- заступник прокурора Харківської області зазначає, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.69-1 КК України, за наявності пом`якшуючих покарання обставин та за відсутністі обтяжуючих обставин, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, не застосувавши закон, який підлягав застосуванню.

Просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_7 покарання за ст.336 КК України з урахуванням вимог ст.69-1 КК України у вигляді 3 років та 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та, відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись в ці органи для реєстрації;

- прокурор у кримінальному провадженні вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст.370, ст.374 КПК України, оскільки, у мотивувальній частині вироку судом не зроблений висновок щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційних скарг та просив вирок суду скасувати з призначенням нового судового розгляду через відсутність у вироку кваліфікації дій обвинуваченого, а також думку обвинуваченого, який залишив це питання на розсуд суду, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

У мотивувальній частині вироку, на порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, суд не зазначив статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення.

Мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння та ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулюванні висновку про їх відповідність.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, яке ухвалене компетентним судом, на підставі вимог матеріального права, з дотриманням норм, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви й підстави його ухвалення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вищевказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався та постановив вирок без урахування вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування вироку.

Наведені порушення, хоча, і не відносяться до, передбаченого ч.1 ст.415 КПК України, переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, однак, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є, передбачені п.п.2, 10 ч.1 ст.7 КПК України, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Недодержання судом загальних засад кримінального провадження призвело до порушення порядку кримінального провадження, перешкоджало забезпеченню виконання його завдань, визначених ст.2 КПК України, щодо застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, що, на думку колегії суддів, перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбаченим ч.1 ст.412 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні слід задовольнити, а апеляційну скаргу заступника прокурора задовольнити частково.

Враховуючи, що вирок суду підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд при призначенні нового судового розгляду, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а також позбавлений можливості перевірити інші доводи викладені в апеляційній скарзі заступника прокурора Харківської області.
Керуючись ст. ст.404, 405,407, 409, 411, 412, 413, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харк івської області задовольнити частково.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 12 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Обраний ОСОБА_7 органом досудового слідства запобіжний захід особисте зобов`язання залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді