Справа № 1 702/10 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2010 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд. м.Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання - Семеновій О.О.,

з участю прокурора Сугак Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Росії, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1. 22 лютого 2010 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.2 КК України з іспитовим строком на 1 рік, в злочині передбаченому ст. 15 ч.3 - ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2010 року, близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_1, будучи охоронником крамниці, що будується, що розташований на першому поверсі буд. 21 по пр. Миру в м. Миколаєві, побачивши на балконі квартири № 329, що розташована на 4 му поверсі вищевказаного будинку, речі та вирішив їх викрасти. В цей же день, близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_1, діючи повторно, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, по балконних решітках заліз та проник на балкон квартири АДРЕСА_1, звідки намагався таємно викрасти спортивні брюки «Адідас» вартістю 250 гривень, футболку «Бленд» вартістю 300 гривень на загальну суму 550 гривень. Але свій злочинний умисел до кінця довести не зміг по причинам, що не залежали від нього, так як в момент проникнення на балкон, його протиправні дії були помічені потерпілою, яка затримала на місці ОСОБА_1

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 08 липня 2010 року, вночі він помітив, що на балконі однієї з квартир на 4 поверсі буд. 21 по пр. Миру в м. Миколаєві, знаходяться спортивні речі, які він вирішив викрасти, щоб сходити на побачення до дівчини, по решіткам він заліз на балкон, але в цей момент його помітила потерпіла та він був затриманий, викрасти речі не зміг.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєні злочину передбаченого ст.15 ч.3 185 ч.3 КК України, крім його власного визнання підтверджується письмовими доказами:

-Протоколом виїмки від 08 липня 2010 року /а.с.11/, відповідно до якої ОСОБА_2, добровільно, в присутності понятих видала працівникам міліції спортивні брюки та футболку, що знаходились на балконі її квартири;

-Протоколом огляду предметів від 28 липня 2010 року /а.с.26/, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто речі, вилучені у ОСОБА_2;

-Розпискою потерпілої від 29.07.2010 року /а.с.30/, відповідно до якої вона отримала від працівників міліції належні їй спортивні брюки та футболку.

А тому суд вважає, що дії ОСОБА_1, органами досудового слідства кваліфіковані вірно за ст.ст. 15 ч.3 185 ч.3 КК України, так як він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та поєднану з проникненням в інше приміщення, не доведене до кінця з причин, що не залежали від його волі, а тому за даною статтею він і повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання, суд вважає, що ним скоєно злочин, що відноситься до категорії тяжких, за місцем проживання він характеризується виключно з позитивної сторони.

Враховуючи обставину, що помякшують покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, враховуючи його молодий вік, ніякої шкоди вчиненим злочином він не причинив;

Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

А тому суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе з застосуванням до нього ст. 69 КК України та призначити йому інше покарання, ніж зазначене в санкції статті.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання по даній статті з застосуванням ст. 69 КК України у виді двох місяців арешту.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити на підписку про невиїзд, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_1, знаходження під вартою з 8 липня по 23 вересня 2010 року. З під варти ОСОБА_1 звільнити в залі суду, та вважати його таким, що відбув покарання повністю.

Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2010 року відносно ОСОБА_1 виконувати самостійно.

Вирок суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в 15 діб з дня його проголошення.

Головуючий по справі суддя: М.В.ОЛЕФІР