Провадження№1-кп/681/5/2016
681/492/15-к
Вирок

іменем України

08 лютого 2016 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілої та її адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Хмельницької області, Полонського району, с. Адамів,

жителя АДРЕСА_1

українця, громадянина України, освіта повна середня, одружений,

не працює, пенсіонер, на утриманні малолітніх дітей нема, раніше не судимого,

кримінальне провадження внесене 20 вересня 2014 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 120 142 9,

встановив:

20 вересня 2014 року близько 15 год. в с. Велика Березна Полонського району, на городній ділянці на вулиці Набережна, 1 ОСОБА_10 на грунті особистих неприязних стосунків під час сварки з ОСОБА_11 збив її з ніг і наніс ОСОБА_11 удари ногами в праву ногу, спричинивши останній тілесні ушкодження у виді двох синців на зовнішній поверхні в нижній третині правої гомілки та садна в нижній третині на внутрішній поверхні правої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В судовому засіданні ОСОБА_10 винним себе не визнав і пояснив, що з потерпілою та її родичам тривалий час ведеться спір за земельну ділянку. 20 вересня 2014 року він, щоб не ламати гичку буряків, розстелив рядно на своїй земельній ділянці та частково на земельній ділянці ОСОБА_11 , яка підійшла і намагалась забрати рядно. Він вирвав рядно, від чого ОСОБА_11 сіла не землю. Він її не бив, не штовхав.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 вважає, що ОСОБА_11 протягом тривалого часу має хворе ліве коліно і після сварки з ОСОБА_12 , який її не бив, а впала вона від того, що він вирвав у неї своє рядно, вирішила поживитись і тому намагалась обманути досудове слідство, нібито обвинувачений пошкодив їй ліве коліно, за праву ногу нічого не вказувала. Покази свідків ОСОБА_13 , матері потерпілої, та ОСОБА_14 , сестри потерпілої, є неправдивими, бо в них з обвинуваченим давні неприязні стосунки. Також слідчий грубо порушив права обвинуваченого ОСОБА_10 , тому що тільки в березні 2015 року допитав його як підозрюваного, чим позбавив його права висловити свої міркування щодо експертиз тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Старий кримінально-процесуальний кодекс передбачав право підозрюваної особи висловлювати свої міркування та клопотання під час призначення експертиз, тому слідство по даній справі є сумнівним. Також є суперечності між висновками експертів, скільки ці висновки не дають статочного висновку про механізм спричинення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , обставини справи не виключають, що потерпіла сама могла спричинити собі синці руками.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_10 своєї вини у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 , його вина у вчиненні злочину доведена дослідженими в суді доказами.

Потерпіла ОСОБА_11 в суді показала, що із обвинуваченим в неї давно були неприязні стосунки ще до 20 вересня 2014 року. Мати зробила зауваження ОСОБА_10 за те, що останній розстелив рядно на їх земельній ділянці, останній не реагував. Тоді вона пішла на город, щоб забрати рядно з своєї земельної ділянки, але ОСОБА_10 збив її з ніг і бив ногами та кулаками в обидві ноги та по обличчю рукою. Підтримує цивільний позов за завдану матеріальну та моральну шкоду.

Свідок ОСОБА_13 в суді показала, що обвинувачений розклав рядно на їхньому городі і рвав гичку. Вона знаходилась від нього на віддалі до п`яти метрів і зробила обвинуваченому зауваження, щоб він забрав рядно із їх городу. Оскільки ОСОБА_10 не реагував на її зауваження, дочка ОСОБА_11 хотіла сама забрати рядно, але ОСОБА_10 збив дочку з ніг, схопив рукою за обличчя, бив руками по боках тулуба і по шиї, нахиляв за шию, щоб не дати дочці можливості піднятися із землі, копав ногами по тілу дочки, в тому числі і по лівій нозі.

Свідок ОСОБА_15 в суді показала, що як фельдшер надавала ОСОБА_11 медичну допомогу в її будинку. У ОСОБА_11 був підвищений артеріальний тиск, скаржилась на біль в лівій нозі, говорила, що її на городі побив ОСОБА_10 за межу.

Свідок ОСОБА_16 , хірург Полонської центральної лікарні, в суді показав, що ОСОБА_11 скаржилась на сильний біль в коліні і пояснювала, що побив сусід. Він призначив їй рентгенографію та направив обстежитись в травматолога. На обличчі ОСОБА_11 слідів тілесних ушкоджень не бачив.

Свідок ОСОБА_17 , сільський голова, в суді показала, що ОСОБА_11 зателефонувала, що її побив сусід ОСОБА_10 , тому вона повідомила про це міліцію. Між обвинуваченим та потерпілою існує давній конфлікт за землю.

Свідок ОСОБА_14 в суді показала, що в суботу племінниця попросила завезти її сестру ОСОБА_11 в лікарню. Коли вона з чоловіком приїхала в село, то побачила сестру в забрудненому одязі, вона пояснила, що ОСОБА_10 із-за рядна на городі кинув її на землю, бив ногами і руками по тілу. ОСОБА_11 скаржилась на сильний біль в лівій нозі, а раніше сестра не скаржилась на болі в цій нозі. В понеділок бачила на шиї сестри сліди від пальців руки, синці були на боках і на грудях.

Свідок ОСОБА_18 в суді показав, що відвозив ОСОБА_11 в лікарню, вона скаржилась, що боліла нога. Як саме її було побито, він в подробиці не вникав.

Свідок ОСОБА_19 в суді показав, що між обвинуваченим та потерпілою існує давній конфлікт за землю. Почув крики і побачив з вікна свого будинку, що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 виривали одне в одного рядно на городі.

Експерт ОСОБА_20 в суді показав, що розташування синців та садна з обох боків в нижній третині правої гомілки ОСОБА_11 виключають утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння. Самоспричинення потерпілою садна та синців неможливе з огляду на їх великий розмір та товщину пальців потерпілої.

Експерт ОСОБА_21 в суді показав, що обстежував потерпілу ОСОБА_11 і садно з слідами тертя на нозі утворилось внаслідок удару тупим твердим предметом по дотичній до тіла. Синці можуть бути спричинені як внаслідок ударів, так і внаслідок стискання руками людини.

Показання обвинуваченого, потерпілої та свідків повністю узгоджуються:

з даними протоколів проведення слідчих експериментів від 23 березня 2015 року, під час якого свідок ОСОБА_13 та потерпіла ОСОБА_11 показали про обставини нанесення ударів ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_11 ;

з даними протоколу слідчого експерименту від 07 жовтня 2015 року, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_19 міг бути очевидцем сварки між обвинуваченим та потерпілою;

з даними висновку судово-медичного експерта №507 від 22 вересня 27 жовтня 2014 року про те, що 22 вересня 2014 року експерт під час огляду ОСОБА_11 виявив в неї два синці на зовнішній поверхні в нижній третині правої гомілки та садно на внутрішній поверхні в нижній третині правої гомілки і набряк лівого колінного суглобу;

з даними додаткового висновку судово-медичного експерта № 581 від 14 листопада 01 грудня 2014 року про те, що у ОСОБА_11 виявлено два синці на зовнішній поверхні в нижній третині правої гомілки та садно в нижній третині на внутрішній поверхні правої гомілки. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок ударів руками та ногами, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних потерпілою і дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. При падінні з висоти власного зросту виникнення даних тілесних ушкоджень неможливе. Тілесне ушкодження лівого колінного суглобу до уваги не приймалось, оскільки не було підтверджено документально;

з даними повторного висновку судово-медичного експерта від 12-29 грудня 2014 року №1494, з яких вбачається, що виявлені в ОСОБА_11 крововиливи на зовнішній та внутрішній поверхнях правої гомілки могли утворитися від не менше ніж дворазової дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею за механізмом «удар» чи «стискання», про що свідчать їх форма, розміри та локалізація, вони можуть мати давність утворення в межах 1-2 діб до моменту початку судово-медичної експертизи 22 вересня 2014 року, не виключається можливість їх спричинення пальцями кисті руки людини. Садно шкіри правої гомілки могло утворитись від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею за механізмом «удар-тертя», про що свідчить його форма, розміри та локалізація, за станом загоєння садна, воно може мати давність утворення не менше 1-2 діб до моменту початку судово-медичної експертизи 22 вересня 2014 року, не виключається можливість його спричинення взутою ногою людини. Характер і локалізація тілесних ушкоджень не є специфічними чи характерними для падіння потерпілої з висоти власного зросту. Діагноз «Забій лівого колінного суглобу» не враховується при оцінці ступеня тяжкості тілесного ушкодження, тому що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями, оскільки виявлений в ОСОБА_11 набряк м`яких тканин лівого колінного суглобу з більшою ймовірністю може бути ознакою протікання запальних чи дегенеративних вікових процесів, нейротрофічних розладів чи ендокринних порушень.

Розташування синців на тілі потерпілої та покази потерпілої і свідків спростовують твердження обвинуваченого про те, що він не бив по тілу, а тільки виривав рядно з рук потерпілої, від чого вона впала. Висновки експертиз не суперечать одна одній, а повністю узгоджуються з доказами, дослідженими в суді. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень на тілі потерпілої суд вважає, що твердження потерпілої та свідка ОСОБА_13 про те, що обвинувачений завдавав ударів по лівому коліні, обличчю,по грудях та тулубу ОСОБА_11 , не підтверджені об`єктивними та достовірними доказами, тому не приймає їх до уваги.

Аналізуючи наведені докази, достовірність яких у звязку з їх відповідністю фактичним обставинам сумніву не викликають, та оцінюючи їх у всій сукупності, суд вважає, що ОСОБА_10 з мотивів виниклої особистої неприязні під час сварки умисно завдав ударів по тілу ОСОБА_11 і спричинив їй тілесне ушкодження легкого ступеня тяжкості, тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

Визначаючи вид та міру покарання ОСОБА_10 , суд виходить з усіх обставин, за яких було вчинено злочин, наслідки, що настали від його здійснення.

Також суд враховує особу підсудного не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому, в суді не встановлено.

Наведені обставини, з врахуванням особи та ступеня тяжкості вчиненого злочину, відношення ОСОБА_10 до скоєного, дають підстави обрати необхідне і достатнє для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів покарання у виді штрафу.

Речових доказів та судових витрат у справі нема, підстав для обрання ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу не вбачається.

Щодо цивільного позову потерпілої суд вважає наступне.

На підтвердження матеріальної шкоди, завданої злочином, ОСОБА_11 надала касові та товарні чеки про придбані нею ліки та заправку пальним автомобіля. Вивченням фіскальних чеків на придбання пального для автомобіля встановлено, що ОСОБА_11 заправляла автомобіль 22, 23 та 24 вересня 2014 року. В суді встановлено, що згідно із висновку експерта №507 ОСОБА_11 здійснювала поїздку до експерта в м. Шепетівку 22 вересня 2014 року. Вартість заправки автомобіля 22 вересня 2014 року згідно фіскального чека складає 200 грн. Тому в цій частині позовні вимоги в частині матеріальної шкоди підлягають до задоволення. Доказів, що свідчать про те, що у зв`язку із вчиненим злочином пов`язані заправки автомобіля 23 та 24 вересня 2014 року, ОСОБА_11 суду не надала, тому суд вважає, що в цій частині позову підтвердження завданої матеріальної шкоди потерпіла суду не надала достовірних доказів, а тому позов не підлягає до задоволення.

Вивченням наданих потерпілою чеків встановлено, що ОСОБА_11 придбала ліки. Доказів, що ці ліки призначені лікарем для лікування синців та садна на тілі, потерпілою не надано. Суд вважає, що на підтвердження цивільного позову в частині витрат на придбання ліків, які понесла потерпіла на лікування тілесних ушкоджень, завданих обвинуваченим, потерпіла цивільний позивач ОСОБА_11 не надала достовірних та належних доказів, тому в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Щодо позову в частині моральної шкоди суд вважає, що ОСОБА_11 зазнала фізичного болю внаслідок отриманого тілесного ушкодження, зазнала душевного страждання. За таких обставин суд вважає, що злочином потерпілій було завдано моральну шкоду, яку суд оцінює, з врахуванням глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини обвинуваченого та поведінки потерпілої, враховуючи вимоги розумності та справедливості, в розмірі однієї тисячі гривень.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 одну тисячу гривень моральної шкоди, двісті гривень матеріальної шкоди, іншу частину позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги до Полонського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_22 як