Справа № 309/5751/15-к
Провадження № 1-кп/309/373/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0001210 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 18 вересня 2015 року біля 07 години, керуючи автомобілем марки «Ауді-А4», номерний знак Чеської республіки НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Льва Толстого у м. Хуст у напрямку вулиці Карпатської Січі із швидкістю приблизно 40-45 км/год, на відстані 12,4 метра, проїхавши повз забороняючого знаку 3.21 «В`їзд заборонено», не впорався з керуванням та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась у попутному напрямку, зачепив її правою передньою частиною свого автомобіля, чим порушив п. 3.21 ПДР України «В`їзд заборонено», у відповідності до якого, водій не повинен був в`їжджати на ділянку вулиці Л. Толстого, яка розміщена поза даним знаком та у відповідності до п. 1.10 ПДР України (в частині тлумачення поняття`Безпечний інтервал» та «Небезпека для руху») з технічної точки зору обвинувачений, знаходячись у дії заборонного знаку 3.21 «В`їзд заборонено» повинен був виконати об`їзд пішохода потерпілої ОСОБА_5 , чи проїзд повз неї, вибираючи необхідний боковий інтервал. Якщо ж, з тих чи інших причин, такого інтервалу неможливо було вибрати, то обвинувачений повинен був своєчасно зупинити свій автомобіль позаду пішохода і відновити рух лише після того, як з`явиться можливість забезпечити (при об`їзді пішохода) необхідний безпечний боковий інтервал. В результаті ДТП потерпіла ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому кісток лівої гомілки у нижній третині із зміщенням, закритого перелому кісток правої гомілки у середній третині із зміщенням, забою грудної клітки справа, травматичного шоку 1-го ступеню. Таким чином, ОСОБА_4 порушив п. 1.5 ПДР України, що зазначає дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

За вказане кримінальне правопорушення кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся і показав, що він через погану видимість допустив наїзд на пішохода. З обставинами, викладеними у обвинувальному акті, повністю погоджується.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно (а.п. 96).

Згідно вимоги СІАЗ Хустського МВ обвинувачений раніше судимими не значиться. (а.п. 93).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання - визнав вину та щиро розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який визнав вину, щиро розкаявся, вперше притягається до кримінальної відповідальності, є молодим за віком, позитивно характеризується по місцю проживання, позицію потерпілого і приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів із застосуванням ст. 75 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Питання речових доказів, наявних у справі, слід вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі немає.

Цивільного позову по справі не заявлено.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на обвинуваченого обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: автомобіль марки «Ауді А-4» номерний знак НОМЕР_2 - залишити ОСОБА_4 , СД-диск - залишити на зберіганні у матеріалах провадження.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу, після чого паспорт для виїзду за кордон, зданий на зберігання до відповідного органу повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 .