Справа № 11-1001 Головуючий у І інстанції Керекеза
Категорія 19 14.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

« 14 » вересня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Шроля В.Р.

суддів - Ященко І.Ю., Загоруйка В.В.

з участю прокурора - Скрипки І.М.

потерпілого ОСОБА_2

засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією пом. Переяслав-Хмельницького міжрайпрокурора ОСОБА_5 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 4 липня 2011 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого як фізична особа підприємець, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого,

засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; за ч.2 ст.296 КК України до 3 років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно засуджено до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладені обов»язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з»являтися для реєстрації.

ОСОБА_4, 14.07.1969р.н., уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_5, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч.2 ст.296 КК України до 4 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладені обов»язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з»являтися для реєстрації.

2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_2 800грн. матеріальної та 1000грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 солідарно 15 000 грн. у рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області судові витрати в розмірі 486 грн.77 коп.

За вироком суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними та засуджені за вчинення злочину за наступних обставин.

23.05.2010р. близько 20год.20хв. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи на площі Воззєднання у м. Переяслав-Хмельницький Київської обл., з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилась в насильстві із заподіянням потерпілому тілесних ушкоджень, нанесли кілька ударів в різні частини тіла неповнолітньому ОСОБА_2

Так, йдучи по вул. Воззєднання разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4 випадково звалив декілька розставлених ОСОБА_2 пластикових стаканів обємом 0,5л, які він використовував для маневрування на роликових ковзанах. Після некоректного звернення потерпілого до засуджених та наказу поставити стакани на місце, засуджені, будучи значно старшими та більш фізично розвинутішими, відчуваючи явну перевагу над ОСОБА_2, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, почали висловлюватися у бік неповнолітнього нецензурними висловами на що ОСОБА_2, діставши мобільний телефон повідомив, що зателефонує до свого батька, до чого засуджені віднеслися скептично та почали кричати, що вони всіх навчать як себе поводити, при цьому ОСОБА_3 почав наближатися до потерпілого, явно налаштований на нанесення йому тілесних ушкоджень.

Після того як ОСОБА_2, відчуваючи небезпеку, почав тікати через площу в напрямку приміщення Переяслав-Хмельницької РДА, засуджені, діючи з хуліганських спонукань, з метою принизити честь і гідність неповнолітнього ОСОБА_2, почали доганяти останнього. В той час коли ОСОБА_2, не втримавшись на ногах впав, ОСОБА_3, підбігши до нього, продовжуючи діяти з хуліганських спонукань, наніс йому три удари руками в область обличчя, а ОСОБА_4 наніс декілька ударів ногами по тілу потерпілого після чого ОСОБА_2 почав тікати, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4, почали бігти за ним, висловлюючись нецензурними словами, при цьому, ОСОБА_4 кинув в сторону потерпілого пляшку з залишками пива.

Внаслідок хуліганських дій з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неповнолітньому ОСОБА_2, згідно висновку судово-медичної експертизи №561 від 23.11.2010р. були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді численних саден та гематом обличчя, які характерні для дії тупих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_3 у ході вчинення хуліганських дій у відношенні ОСОБА_2, під час нанесення тілесних ушкоджень, відкрито із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, викрав у ОСОБА_2 мобільний телефон марки «Nokіа 6300», вартістю 1061 грн., в якому перебувала сім-картка оператора «Лайф», вартістю 15 грн., золотий ланцюжок вагою 18,86 г, вартістю 5658 грн. та золотий хрестик вагою 5,48 г, вартістю 1644 грн., чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 8378 грн.

3.

В апеляції прокурор, який брав участь в розгляді справи судом 1 інстанції, не оспорюючи доведеності винності засуджених у вчиненні злочину та вірності кваліфікації їх дій, просить вирок суду щодо ОСОБА_3 скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 296 КК України до 3 років обмеження волі, за ч.2 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляцію, апелянт вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, оскільки, на його думку, суд необґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без позбавлення волі та застосував до нього ст.75 КК України. При цьому суд не взяв до уваги суспільну небезпечність та тяжкість скоєних ОСОБА_3 злочинів, санкція одного з яких передбачає покарання понад 5 років позбавлення волі та не оцінив належним чином того, що завдані збитки потерпілому ОСОБА_3 не відшкодував.

В доповненнях до апеляції прокурор просить вирок щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд посилаючись на порушення судом при стягненні судових витрат вимог ст.93 КПК України. Також прокурор вважає за порушення стягнення з засуджених коштів на користь неповнолітнього потерпілого. А не на користь його законного представника.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Скрипки І.М., яка підтримала апеляцію та доповнення, пояснення потерпілого, який підтримав думку прокурора про м»якість призначеного ОСОБА_3 покарання, пояснення засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора з доповненнями підлягає частковому задоволенню, вирок суду в частині стягнення із засуджених судових витрат підлягає зміні з уточненням розміру стягнення судових витрат.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчинені злочину, за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обгрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 296 КК України, дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 296 КК України.

Доводи прокурора про безпідставне застосування щодо ОСОБА_3 ст. 75 КК України , на думку колегії суддів, є необгрунтованими.

Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_3 покарання, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу засудженого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, часткове відшкодування заподіяних збитків, інші обставини, що впливають на покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання і призначив покарання , яке відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України та обгрунтовано застосувавши ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку. Підстав для призначення ОСОБА_3 більш суворого покарання колегія суддів не знаходить.

4.

Доводи прокурора щодо неправильності стягнення з засуджених шкоди на користь неповнолітнього не грунтуються на вимогах закону. Крім того, на даний час потерпілий вже є повнолітнім.

Разом з тим, є обгрунтованим посилання прокурора на порушення судом вимог ст. 93 КПК України, який, встановивши, що засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом вчинили злочин, постановив стягнути судові витрати замість дольового в солідарному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок в частині розміру стягнення судових витрат та уточнити розмір стягнення судових витрат відповідно до вимог закону, а саме, стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з кожного за проведення дактилоскопічної експертизи по 243,38 грн.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляцію пом. Переяслав-Хмельницького міжрайпрокурора з доповненнями задовольнити частково.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 4 липня 2011 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині стягнення із засуджених судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з кожного за проведення дактилоскопічної експертизи на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області судові витрати в розмірі 243 грн. 38 коп.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді підписи

З оригіналом згідно ___________________суддя ОСОБА_1