Справа № 156/1085/13-к
Провадження № 1-о/159/3/15
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Ковель 01 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши заяву ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

встановив:
ОСОБА_7 засуджений вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2013 року за ч.3 ст.187, ч.1 ст.357, ст.ст.70, 71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності.

Він визнаний винуватим у тому, що 26 грудня 2012 року, близько 17 год., за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, а саме заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 проникнули у її будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де безпосередньо вчинили напад на ОСОБА_9 . Перебуваючи на кухні вищевказаного будинку ОСОБА_7 зі столу взяв кухонний ніж, та погрожуючи ним ОСОБА_9 наказав віддати йому гроші. Остання не бажаючи виконувати його наказ схопила за ніж та зламала його. Тоді ОСОБА_7 наніс їй декілька ударів кулаком в ділянку грудної клітки та голови. Після цього взяв металевий гак та наніс ним ще декілька ударів по руках ОСОБА_9 . Бійка між ними перемістилась у кімнату будинку, в якій ОСОБА_7 продовжуючи вимагати гроші у ОСОБА_9 повалив її на підлогу. Після цього, ОСОБА_8 схопила за руки ОСОБА_9 та утримувала її, а ОСОБА_7 , взявши на кухні мотузку зв`язав ОСОБА_9 руки. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжували вимагати у ОСОБА_9 гроші, і остання, побоюючись за своє життя та здоров`я, змушена була вказати на місця, де зберігала гроші. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи коштами ОСОБА_9 в сумі 3015 грн., які знаходились на полиці під столом, в серванті та духовці газової печі, а також мобільним телефоном марки "Нокіа 1101" вартістю 150 грн., у який була вмонтована сім-картка оператора мобільного зв`язку "Київстар" вартістю 25 грн. Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3190 грн. В результаті нападу, ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рвано-забійної рани голови, забою повік та параорбітальних ділянок, струсу головного мозку, закритої черепно-мозкової травми, інфікованих різаних ран лівої китиці, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, в той же день, в тому ж місці, ОСОБА_7 , близько 17 год. 30 хв., з серванту однієї з кімнат будинку, таємно викрав національну картку АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , видану ОСОБА_9 , на якій були відсутні грошові кошти, та ощадну книжку АТ "Ощадбанк", яка належала ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. А саме, показання допитаних під час судового розгляду справи свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , не підтверджують його вину, ОСОБА_12 є родичкою потерпілої, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 дали в суді завідомо неправдиві показання. Потерпіла ОСОБА_9 також дала неправдиві показання. Він був допитаний у справі як свідок і лише потім як підозрюваний, що є порушенням процесу. Слідчий змусив його відмовитись від адвоката, не роз`яснив йому зміст ст.63 Конституції України, не дав можливості побачитись з захисником перед допитом. Слідчий, виявивши під час огляду місця події придатні для ідентифікації відбитки пальців, не перевірив їх приналежність свідкам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були з потерпілою в одному приміщенні до приїзду працівників міліції. Слідчий під час ознайомлення з матеріалами надав йому для ознайомлення один том справи, в той час як їх було два. Йому не дали можливості ознайомитись з матеріалами справи перед судовим засіданням, у висновку експерта бракує двох сторінок, у справі відсутні докази, які підтверджують суму завданого потерпілій збитку та викрадення ним картки АТ "Ощадбанк".

Заяву слід залишити без задоволення.

Згідно ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Жодна з цих обставин у заяві засудженого не наведена.

Суд дав у вироку оцінку показанням свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , маючи у розпорядженні матеріали справи, якими ОСОБА_7 послуговується зараз. Незгода ОСОБА_7 з цією оцінкою надає йому право оскаржити вирок у апеляційному та касаційному порядку, його власна оцінка, навіть та, яка сформувалася після вироку, не може розцінюватися як нововиявлена обставина. Вказані свідки не були очевидцями події злочину, що відображено у вироці. Їхніми показаннями доводилися наслідки злочину, які, крім їхніх показань, доводилися також іншими доказами, зокрема, протоколом огляду місця події та висновком судово-медичної експертизи. Суд прийшов до висновку, що показання потерпілої є правдивими, беручи до уваги обставини злочину і докази у їх сукупності. До того ж, її показання переважною мірою відповідали показанням самого ОСОБА_7 в судовому засіданні. Розходження між їхніми показаннями проаналізовані у вироці і їм дана оцінка. Доводи ОСОБА_7 не похитнули висновків і оцінок суду, який визнав показання потерпілої вільними і правдивими, і не вказують на існування будь-яких нововиявлених обставин, невідомих суду. Потерпіла послідовно вказувала на ОСОБА_7 як на особу, яка разом з ОСОБА_8 вчинила на неї напад, і ОСОБА_7 не навів нових обставин, які можуть поставити таку її позицію під сумнів. Версія ОСОБА_7 про причетність свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до злочину на тій підставі, що вони виявили побиту потерпілу і перебували з нею в одному приміщенні, суперечить показанням самої потерпілої і є його нічим не доведеним твердженням.

Процесуальні порушення досудового слідства, якщо вони мали місце, були відомі суду, який постановив вирок, він мав для їх встановлення усе необхідне. Якщо такі порушення були, суд не вважав їх здатними похитнути висновки, які він зробив. Якщо ОСОБА_7 вважає інакше, то це мало стати приводом для апеляційної та касаційної скарги, а не для заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Те саме стосується відсутності у справі доказів, які ОСОБА_7 вважає необхідними. Суд обмежився доказами, які він вказав у вироці, якщо ОСОБА_7 вважає, що їх недостатньо або ж вони відсутні, то це, знову ж таки, мало стати приводом для апеляційної та касаційної скарги, а не для заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_7 не навів обставин, які свідчать про штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, на яких ґрунтується вирок, зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, інших обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути і фактично вимагає переоцінити докази на тій самій сукупності обставин, тобто звертається до суду як до апеляційної чи касаційної інстанції.

ОСОБА_7 , звертаючись до апеляційної інстанції наводив ті ж доводи (а.с.135, 152, т.1).

Згідно п.4 ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

ОСОБА_7 мали бути відомі ті обставини, які він зараз вважає нововиявленими, під час судового розгляду, хоча б тому, що він використовував їх для обґрунтування апеляційної скарги. Отже, ці обставини ніяк не можуть бути для нього нововиявленими.

Апеляційна інстанція вказані доводи відхилила, залишивши вирок в силі (а.с.155-157, т.1).

Тому, доводи ОСОБА_7 не можуть тлумачитися як нововиявлені обставини і з цієї підстави.

Керуючись ст.467 КПК України, суд

у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2013 року щодо нього за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи діб з моменту її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_15

СУДДІ ОСОБА_16

ОСОБА_17