справа № 10- 586/2010 Головуючий у 1 інстанцїі ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопад 26 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Леона О.І.

суддів: Брух Б.І., Макойди З.М.,

за участю прокурора: Бежик А.М.,

та представника ПАТ «ВТБ Банк» ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 жовтня 2010 року.

Цією постановою скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_3 від 12 серпня 2010 року про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України кожного та про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, щодо ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України, про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 222, ч. 3 ст. 358 КК України, залишено без задоволення.

ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до суду із скаргою на постанову слідчого від 12 серпня 2010 року про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 358 КК України та ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358 КК України.

В обґрунтування скарги представник ПАТ «ВТБ Банк» покликається, що вказана постанова про закриття кримінальної справи винесена слідчим передчасно і є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

В апеляції представник банку покликається на те, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 14 жовтня 2010 року прийнята з неправильним застосуванням кримінального закону, є незаконною та необґрунтованою.

Просить постанову суду скасувати.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ «ВТБ Банк» ОСОБА_2, який підтримав апеляцію, міркування прокурора про залишення постанови суду без змін, а апеляцію без задоволення вивчивши матеріали кримінальної справи, доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення.

Висновки суду в постанові про те, що формально в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочинів, передбачених ст..ст. 358 ч.3, 366 ч. 1 КК України, однак їх дії у прямому причинному звязку з наслідками не перебувають і не можуть бути підставою для предявлення їм обвинувачення через малозначність, оскільки взаємовідносини ОСОБА_4 та його поручителя при отриманні ним кредитів у банку охоплюються цивільним та господарським законодавством та не досягають рівня кримінального караного діяння є безпідставними і не відповідають фактично встановленим обставинам справи та кримінальному закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 КК України злочином є використання завідомо підробленого документу.

Він є закінченим з моменту коли документ предявлено або подано особою незалежно від того, чи вдалося їй досягти постановленої мети.

Мета використання підробленого документа означає прагнення винного отримати певні права або звільнитись від обовязків і має конкретний характер. У даному випадку мета у ОСОБА_4 отримати право на взяття кредиту в банку, тобто, діяння містить усі елементи злочину.

Таким чином, використовуючи підроблену довідку про доходи ОСОБА_4 отримав у кредит у банку і такі його дії перебувають у прямому причинному звязку з наслідками.

Стаття 366 ч. 1 КК України передбачає відповідальність за службове підроблення тобто, внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. Йец злочин вважається закінченим з моменту підроблення або складання завідомо неправдивого документа незалежно від подальшого його використання, а при видачі документа з моменту його передачі зацікавленій особі. Отже, ОСОБА_5, внісши до довідок про доходи завідомо неправдиву інформацію вчинила кримінально каране діяння, яке містить усі елементи складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Суд у своїй постанові не мотивував правильність і обґрунтованість закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч.5 ст. 191 КК України.

З матеріалів кримінальної справи видно, що ОСОБА_4, отримуючи кредит, повідомив ВАТ «ВТБ Банк» про те, що в забезпечення виконання кредитного договору він надасть приміщення салону перукарні та підвалу, яке належить ТзОВ «Чародійка» достовірно знаючи, що зробити цього не зможе, оскільки дане приміщення перебуває в заставі банку «Форум», де він отримав кредит в сумі 25 тис. доларів США, навмисно надав банку завідомо неправдиву інформацію з метою отримання кредитних коштів. Отримавши кредитні кошти без підписання договорів забезпечення, ОСОБА_4 привласнив їх та використав на власний розсуд. Кредит в розмірі 4 млн. доларів США на сьогоднішній день не повернутий.

У матеріалах справи відсутні дані перевірки достовірності фінансової діяльності звітності фізичної особи підприємця ОСОБА_4, а без зазначеної перевірки не можна стверджувати про відсутність у діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

ухвалила:

апеляцію представника ПАТ «ВТБ Банк» ОСОБА_2 задоволити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 жовтня 2010 року по скарзі Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд у той же суд іншим складом суду.

Судді