УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із прокуратури Приморського району м. Одеси, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005439 віл 10.07.2015 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Антрацита Луганської області, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 29.12.2001 р. Антрацитовським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки,
- 26.03.2003 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, строк відбування покарання рахувався з 18.11.2002 р.,
- 11.12.2008 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки,
- 26.06.2009 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі,

- 20.02.2013 р. Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 2 040 гривень,

- 28.03.2014 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.345 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік,
- обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:
В порядку ст.331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки продовжують існувати ризики, які були враховані при обрані запобіжного заходу, та заперечувала проти зміни запобіжного заходу.
У судовому провадженні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , та просила змінити міру запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився із думкою захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд приймає до уваги те, що він раніше неодноразово був засуджений, обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований, у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі зазначеного, враховуючи вимоги ст.197 КПК України, суд приходить до висновку, що доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів.
Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

При продовженні запобіжного заходу, суд, зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, вважає за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 70 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 1378 грн. ? 70 = 96 460 грн., так як застава у іншому розмірі не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що немає законних підстав для зміни запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 177,178,182,183,197, 331,371,372,392 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу та звільнення з під варти відхилити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 /шістдесят/ днів в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 10.02.2016 р., та припиняє свою дію 9.04.2016 р.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 70 розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 96 460 /дев`яносто шість тисяч чотириста шістдесят/ грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області із призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 , провадження по справі 1- кп/522/47/16.

Обвинувачений ОСОБА_3 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

3) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.
Копію ухвали вручити учасникам судового процесу та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 .
Суддя ОСОБА_1 .

10.02.2016