Справа № 305/2079/15-к
Номер провадження 1-кп/305/303/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львів, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має 1 малолітню дитину, дільничного інспектора прикордонної служби, військовозобов`язаного, не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 368 КПК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2015 року до Рахівського районного суду Закарпатської області з прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0000256 від 01.10.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. Одночасно з обвинувальним актом до суду, для затвердження надійшла угода про визнання винуватості укладена 30.10.2015 року між прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді дільничного інспектора прикордонної служби ІІ категорії ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи згідно ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" працівником правоохоронного органу, наділеним правозастосовними функціями та службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави та представником влади, маючи повноваження на охорону державного кордону, вступив з громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у корупційні позаслужбові відносини та у період із липня по 21 жовтня 2015 року, вчинив умисний корупційний злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах:

Так, в один із невстановлених досудовим розслудуванням днів липня 2015 року, перебуваючи у смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, дільничний інспектор прикордонної служби ІІ категорії ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , до якого звернувся знайомий ОСОБА_6 із проханням налагодити під час його чергувань механізм незаконного переміщення сигарет через державний кордон України у Румунію поза митним контролем на ділянці обслуговування ВПС "Солотвино" ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, погодився в цьому йому посприяти за усну обіцянку отримати неправомірну вигоду у вигляді 35 доларів США за один ящик незаконно переміщених сигарет.

У подальшому 21.10.2015 року близько 05.30 год. згідно попередньої домовленості між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 останній в обумовленому місці біля прикордонного знаку № 300 перемістив через державний кордон України в Румунію вісім ящиків сигарет, за які повинен був передати ОСОБА_4 280 доларів США, однак злочин не було закінчено з причин які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи службовою особою правоохоронного органу, прийняв від ОСОБА_6 усну обіцянку отримання неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах останнього дії з використанням службового становища.

Суд, ознайомившись із обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості перевіривши угоду на відповідність вимогам закону, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що слід відмовити у затвердженні даної угоди з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону і відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам КПК України та /або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обгрунтовані підстави вважати, що укладення угоди, не було добровільним або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

З угоди про визнання винуватості поданої до суду слідує, що угода суперечить вимогам цього кодексу та Закону.

Згідно угоди ОСОБА_4 визначено міру покарання 1 тисячу неоподатковуваних мінімумів громадян з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах державної влади, місцевого самоврядування та правоохоронних органах строком 2 роки , без спеціальної конфіскації, не мотивуючи причину незастосування спеціальної конфіскації.

В той же час, санкція ч.1 ст. 368 КК України передбачає як обов`язкове покарання - спеціальну конфіскацію.

Залишилося невиясненим питання чи отримав 280 доларів США обвинувачений ОСОБА_4 від ОСОБА_6 , їх місце знаходження та чи оформлено це процесуально, а якщо ні, то з яких причин.

Невиясненим є те, чи порушувалося кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбачені ч.1 ст. 369 КК України - як пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі.

Одночасно, суд звертає увагу, що угода про визнання винуватості від 30.10.2015 року нічим не відрізняється від вимог пов`язаних із виконанням вироку, без наведення істотних підстав для відповідного кримінального провадження.

Натомість в угоді перераховано пом`якшуючі вину орбставини без зазначення істотних обставин кримінального провадження.

Викликає сумнів і кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 368 КК України.

Як вбачається, із обвинувального акта ОСОБА_4 було обіцяно 280 доларів США за його сприяння у незаконному переміщенні сигарет через державний кордон України в Румунію поза митним контролем. 280 доларів США на день -21.10.2015 р. могли становити неправомірну вигоду в іншому розмірі згідно курсу НБ України за що передбачена кримінальна відповідальність уже за іншими частинами ст. 368 КК України, на що органом досудового розслідування не звернено увагу.

Таким чином, судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості суперечить вимогам ст. 474 КПК України, діючому КК України, а тому не може бути затверджена судом.

Керуючись ст. 474 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У Затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором начальником відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з корупційними злочинами прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 по кримінальному провадженні № 0000256 від 01.10.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 368 КК України - повернути прокурору який затвердив обвинувальний акт для продовження досудового розслідування у загальному визначеному законодавством порядку та розумного строку.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .