АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «15» червня 2010 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Г оловуючого ОСОБА_1

суддів Дембіцької О.О., Тарбинського В.Г.

при секретарі Яремович О.І.

за участю прокурора Хоміцької Т.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_2 та помічника прокурора Кельменецького району Чернівецької області ОСОБА_3 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 31 березня 2010 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_4, 06

лютого ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Бабин, Кельменецького району Чернівецької області, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, тимчасово не працюючий, несудимий, -

засуджений за ст. 119 ч. 1 КК України на чотири роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховується з 15 травня 2009 року.

Міра запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишена у вигляді заключення під варту.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він 9 травня 2009 року біля 23 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольногоспяніння, прийшов до господарства ОСОБА_5, яке розташовано в селі Бабин Кельменецького району.

Справа №11-172 /2010р. Головуючийу І інстанції: ОСОБА_6

Категорія стЛ 19 ч.І КК України Доповідач: СеліенюкК.М.

Перебуваючи в неприязних стосунках з потерпілими, підсудний ОСОБА_4 вирішив зясувати з ним відносини та викликав ОСОБА_5 на подвіря. Під час суперечки підсудний умисно наніс потерпілому багаточисельні удари руками в область обличчя та по іншим частинам тіла. Під час насильства ОСОБА_5 не менше двох разів падав на землю, однак ОСОБА_4 підіймав його та продовжував наносити удари.

Внаслідок застосованого насильства ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких 14 травня 2009 року о 11 год. 20 хв. помер. Смерть потерпілого настала від закритої внутрішньої черепної травми з забоєм речовини головного мозку.

На вказаний вирок надійшли апеляції:

-адвоката ОСОБА_2, в якій він просить вирок суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд. При цьому він посилається на те, що жодного доказу стосовно побиття його підзахисним потерпілого ОСОБА_5 судом не встановлено, а явка з повинною була написана під примусом працівників міліції.

-Державного обвинувача Гриціва В.А., в якій він просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок, так як в діях ОСОБА_4 вбачається склад злочину, передбачений ст. 121 ч. 2 КК України.

В обгрунтування апеляції він посилається на те, що в явки з повинною, в протоколах допитів в якості підсудного та обвинуваченого, а також під час відтворення обстановки та обставин події підсудний ретельно давав покази, а на місці події також пояснив та показав, як 9 травня 2009 року умисно наносив удари потерпілому. Зазначені докази у своїй сукупності з іншими, зокрема заключенням судово-медичної експертизи, говорять про те, що в діях ОСОБА_4 наявний склад злочину, передбачений ст. 121 ч. 2 КК України.

Заслухавши доповідача, підсудного ОСОБА_4, який підтримав апеляцію адвоката ОСОБА_2, прокурора, яка просила задоволити апеляцію державного обвинувача та заперечувала проти задоволення апеляції адвоката, провівши часткове судове слідство, дослідивши матеріали справи в межах поданих апеляцій та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а апеляцію адвоката ОСОБА_2 слід відхилити.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, але дав їм не правильну юридичну оцінку.

Так в мотивувальній частині вироку (Т. 2 а.с. 48) суд зазначив, що 9 травня 2009 року біля 23 год. 30 хв. ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на подвірї ОСОБА_5 умисно наніс останньому не менше десяти ударів, потерпілий не менше двох разів падав на землю, однак підсудний підіймав його на ноги та продовжував наносити удари.

Вподальшому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 скоїв вбивство через необережність та перекваліфікував його дії з ст. 121 ч. 2 на ст. 119 ч. 1 КК України.

Однак, колегія суддів вважає, що приймаючи таке рішення суд першої

інстанції припустився помилки.

Так, ОСОБА_4 в явці з повинною від 14 травня 2009 року (Т. І а.с. № 26-27) особисто повідомив правоохоронні органи, що 9 траня 2009 року біля 23 год. ЗО хв. в господарстві ОСОБА_5 наносив потерпілому удари рукою в голову, від яких потерпілий не менш двох разів падав на землю та вдарявся головою об сходи будинку. При цьому він зазначив, що застосовуючи насильство до потерпілого перебував в стані алкогольного спяніння. В даній явці з повинною ОСОБА_4 зазначив, що вона написана власноручно, без будь- якого морального та фізичного тиску з боку працівників міліції.

Факт написання явки з повинною власноручно ОСОБА_4 також підтвердив під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

В протоколах допиту в якості підозрюваного (Т. І а.с. 88-89, 104), обвинуваченого (Т. І а.с. 112-113, 147) ОСОБА_4 послідовно та детально розповів про події, які мали місце 9 травня 2009 року. При цьому він зазначив, що в той день біля 23 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, наніс потерпілому рукою в обличчя багаточисельні удари, від яких ОСОБА_5 не менше двох разів падав на землю та вдарявся головою об сходи будинку. Коли в черговий раз потерпілий впав на землю, то він побачив, що в того іде з тім'яної частини голови кров. Після цього він поміг потерпілому піднятися із землі, завів його в будинок та поклав у ліжко.

Дані покази підсудний підтверджував під час відтворення обстановки та обставин події (Т. І а.с. 90-95) та в помешканні ОСОБА_5 показав колії. при яких обставинах і яке саме насильство застосовував до потерпілого 9 травня 2009 року.

Зазначені покази ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час проведення судово-медичної експертизи (Т. І а.с. 58-62).

Згідно експертного заключення № 69 від 17 червня 2009 року ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння та перебувають у причинному звязку з фактом настання смерті.

Смерть ОСОБА_5 настала від закротої внутрішньої-черепної травми з забоєм речовини головного мозку 14 травня 2009 року об 11 год. 20 хв.

Тілесні ушкодження у вигляді синців та крововиливів обличчя, черепно- мозгова травма могли виникнути, коли потерпілий перебував у вертикальному положенні тіла та передньою поверхнею тулуба був направлений до нападника, при цьому удари в обличчя наносилися з достатньою силою для того, щоб надати тілу ОСОБА_5 додаткового прискорення з послідуючим його падінням з висоти власного росту.

Що стосується посилання адвоката ОСОБА_2 на покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були залучені в якості понятих під час відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_4, то вони є безпідставними, так як зазначені свідки під час досудового слідства, так і в судовому засіданні пояснили, що підсудний на місці події добровільно розповів та показав, яке саме насильство та при яких обставинах застосував до потерпілого .

Також не заслуговує на увагу посилання в апеляції на покази свідка ОСОБА_9, так як останній не був очевидцем побиття підсудними потерпілого ОСОБА_5

Також суд критично розцінює пояснення підсудного про те, що він давав покази представникам міліції під впливом фізичного та психічного примусу.

Зазначений факт був предметом прокурорської перевірки, згідно якої було винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи стосовно працівників Кельменецького РВ УМВС в Чернівецькій області за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч. З КК України за відсутністю в їх діях складу вказаного злочину.

Проаналізувавши зібрані докази в сукупності з іншими обєктивними даними, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого настала смерть потерпілого. При цьому суд враховує кількість нанесених ударів в життєво- важливий орган людини - голову, їх спрямованість, а також те, що вони наносились з достатньою силою.

При таких даних суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 121 ч. 2 КК України.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_4 вчинив вбивство через необережність.

Призначаючи вид та міру покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, колегія суддів враховує в якості обставин, що помякшує покарання те, що ОСОБА_4 з'явився із зізнанням в правоохоронні органи.

В якості обставин, яка обтяжує покарання, суд бере до уваги скоєння ним злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 має бути призначено покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції ст. 121 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 365-367, 369, 371, 378 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької облатсі, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляцію державного обвинувача - помічника прокурора Кельменецького району Чернівецької області ОСОБА_3 - задовольнити.

Вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 31 березня 2010 року щодо ОСОБА_4 засудженого за ст. 119 ч. 1 КК України скасувати.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого за ст. 121 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з 15 травня 2009 року.

Міру запобіжного заходу залишити взяття під варту до набрання вироком законної сили.

Речові докази (Т. 1 а.с. 78-79) після набрання вироком законної сили, як непредставляючи ніякої матеріальної цінності - знищити.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного суду України через апеляційний суд Чернівецької області протягом одного місяця з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий К.М. Семенюк

судді Дембіцька О.О. Тарбинський В.Г.

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03