1Справа № 335/1769/14-к 1-кп/335/68/2016
У Х В А Л А
10 лютого 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
при секретарі ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України, ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України, ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України.
У судовому засіданні, на підставі статті 331 КПК України, головуючий поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
Прокурор у судовому засіданні зазначив про необхідність продовження строків тримання під вартою всім обвинуваченим на 60 днів, оскільки на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачені та їх захисники у судовому засіданні не заперечували проти продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши сторони кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою від 14 грудня 2015 року продовжено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строк тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління пенітенціарної служби України в Запорізькій області строком на 60 днів, тобто до 11 лютого 2016 року.
Таким чином, строк тримання під вартою обвинувачених, встановлений ухвалою суду, закінчується 11 лютого 2016 року.
Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Зокрема, положеннями КПК України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України, яке відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_5 для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суду не надано матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, медичних довідок про стан здоров`я тощо.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать його належної поведінки, з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити йому термін тримання під вартою на 60 днів.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України, яке відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_6 для застосування стосовно неї більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суду не надано матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, медичних довідок про стан здоров`я та інше.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_6 , суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать її належної поведінки, з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити їй термін тримання під вартою на 60 днів.
При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також враховує правові позиції, викладені у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції». Зокрема, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання обвинувачених під вартою.
З наведених підстав, суд доходить висновку, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
На переконання суду такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 331, 372, КПК України, суд
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 331, 372, КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 9 квітня 2016 року, яких утримувати в арештному домі Запорізького слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 10.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 10 лютого 2016 року. Повний текст ухвали виготовлено 12 лютого 2016 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2