АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-637 Номер провадження 11-а-106/2010Головуючий у 1-й інстанції Нізельковська Л.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ст 289 ч.2 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Хрипченко

Л.Г.

суддів: Захожай О.І., Тараненко Ю.П. з участю:

прокурора: Акулової С.М.

засудженого: ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_2

потерпілої: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями:

засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3

помічника прокурора Октябрського району м. Полтави

на вирок Октябрського райсуду м. Полтави від 12 жовтня 2009 року.

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, раніше судимий:

-13.02.2008 року Київським райсудом м. Полтави за ст.190 ч.І КК України до штрафу - 850 грн.;

-26.05.2009 року Ленінським райсудом м. Полтави за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та іспитовим строком 3 роки,-

засуджений:за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскаціє 1/2 частини його особистого майна; за ст.. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі .На підставі ст. 70 ч.І КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його особистого майна. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за попереднім вироком і остаточно, за сукупністю вироків, визначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1 /2 частини його особистого майна.

Вирішено питання стосовно речових доказів.

*

Згідно вироку суду, 27.05. 2009 року о 03.30 год. ОСОБА_2 біля будинку № 17 по вул.. Калініна в м. Полтаві повторно незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4. Після цього біля с. Заворскло Полтавського району о 04.20 год. ОСОБА_2 із вказаного автомобіля повторно , таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_4, а саме : магнітолу, чохол керма, антирадар, набір інструментів, таксометр, зарядний пристрій, комплект електроавтозапобіжників,

2 сумки , чохол, 5 коробок для дисків, насадку ручку для важеля перемикання передач, автомобільну книгу - загальною вартістю 2040 грн..

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку суду та постановлення нового із визначенням більш суворого покарання.

В апеляціях засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_3 ставиться питання про скасування вироку та повернення справи для проведення додаткового досудового слідства , оскільки судом та попереднім слідством не вірно встановлені фактичні обставини скоєного злочину. До кримінальної відповідальності притягнуті не всі особи , які скоїли даний злочин.

В апеляції захисника ставиться питання про застосування ст. 289 ч. 4 КК України до засудженого, який мав намір повідомити про скоєний злочин працівникам міліції про скоєний злочин та повідомив про місце знаходження автомобіля потерпілого , повернув йому документи та відшкодував шкоду.

Колегія суддів апеляційного суду заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2 та його захисників, прокурора, які підтримали надані кожним апеляції із підстав в них зазначених, пояснення потерпілої ОСОБА_4 перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляцій в її межах, приходить до висновку , що надані апеляції задоволенню не підлягають. .

Суд вірно встановив фактичні обставини скоєного злочину та обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у скоєнні злочину за який він засуджений.

Винуватість ОСОБА_2 доведена сукупністю доказів, зібраних та перевірених у відповідності до чинного законодавства, достовірність яких не викликає сумніву.

ОСОБА_2 факт заволодіння автомобілем потерпілої , не оспорює, як і факт того , що з автомобіля ним були винесено та сховане зазначене у вироку майно потерпілої.

Судом першої інстанції була вірно обґрунтована відсутність підстав для звільнення засудженого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 289 ч.4 КК України. Про це також свідчить значний проміжок часу між скоєними засудженим злочинами та вимушеним фактом повернення ним документів ОСОБА_5, який сам знайшов ОСОБА_2. Як вірно встановлено під час

досудового та судового слідства, засуджений мав реальну можливість та різні способи, у разі каяття повідомити правоохоронні органи про скоєний ним злочин, але цього не зробив. ОСОБА_5 про місце знаходження викраденого автомобіля повідомили його колеги по таксі. Не заслуговують на увагу і апеляційні твердження засудженого , що майно з автомобіля потерпілої ним було сховано , щоб його не викрали інші особи, оскільки автомобіль відповідно фото таблиці до протоколу огляду місця події від 27.05.2009 року був захований засудженим в хащах біля річки Ворскли в безлюдному місці, без наявності будь якої дороги. Автомобільні номери засудженим були зняті та знаходились в багажному відділенні, осторонь викрадених засудженим речей.

Таким чином судова колегія вважає, що суд дав належну оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку дій із відповідною їх кваліфікацією.

Даних про те, що у справі допущені порушення кримінально - процесуального чи матеріального закону, які б могли бути підставою для скасування або зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

Апеляційні твердження ОСОБА_2 про те , що ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимагали кошти у ОСОБА_5, але не притягнуті за це до кримінальної відповідальності , є слушними і відповідно колегія суддів вважає за потрібне відреагувати на вказане окремою ухвалою про необхідність перевірки зазначеного засудженим.

При обранні покарання ОСОБА_2 А,І. суд вірно та відповідно до вимог закону врахував характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів та їх тяжкість, конкретні обставини справи, позитивні дані про особу винного, обставини , що пом*якшують та обтяжують покарання та дійшов обґрунтованого висновку про те, що перевиховання та виправлення засудженого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином обране засудженому покарання є мінімальним, відповідає вчиненому та даним про особу ОСОБА_2 і є необхідним та достатнім для попередження нових злочинів .

Колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку і задоволення апеляцій згідно їх меж, оскільки вирок суду відповідно до вказаного, є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції: засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3,

помічника прокурора Октябрського району м. Полтави - залишити без задоволення, а вирок Октябрського райсуду м. Полтави від 12 жовтня 2009 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_1