Справа № 539/2787/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретерях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7

представника потерпілої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, громадянина України, освіта незакінчена вища, приватний підприємець, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

раніш не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України ,

В С Т А Н О В И В :
02.03.2015 року близько о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 керував технічно-справним транспортним засобом легковим автомобілем марки «СЕАТ КОРДОБА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , рухаючись по проїзній частині автошляху Київ-Харків-Довжанський з боку м. Київ в напрямку м.Харків.

Під час руху в районі 202 км. даного автошляху у с. Вільшанка Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_5 грубо порушив Правила дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за наступних обставин.

У вказаний час водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме під час руху на транспортному засобі в темний час доби з увімкненим ближнім світлом фар зі швидкістю близько 60 км/год. в населеному пункті с. Вільшанка Лубенського району обізначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» в районі 202 км. вказаного автошляху, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого транспортного засобу для того, аби уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 , який перетинав під кутом проїзну частину автошляху, з права наліво по напрямку руху водія ОСОБА_5 .

Внаслідок несвоєчасного вжиття ОСОБА_5 заходів до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу при виявленні згаданого вище пішохода, не врахування ним дорожніх умов та дорожньої обстановки, керований зазначеним водієм автомобіль передньою лівою частиною допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , що сталося на смузі руху автомобіля "СЕАТ КОРДОБА".

Через наїзд керованого ОСОБА_5 автомобілем "СЕАТ КОРДОБА", пішоходу ОСОБА_10 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події.

Згідно висновку судово- медичної експертизи №61 від 06.04.2015 року за наслідками проведення судово-медичної експертизи та висновку експертів № 81/446 від 15.06.2015 року за наслідками проведення комплексної судово-медичної і трасологічної експертизи на тілі трупа ОСОБА_10 зафіксовано тілесні ушкодження, що носили прижиттєвий характер та характерні для ДТП у вигляді відкритої проникаючої тяжкої черепно-мозкової травми, перелому кісток черепу в правій потиличній області з забоєм головного мозку, закритих переломів кісток нижніх кінцівок з синцями та садном правого стегна, перелому кісток тазу з руйнацією цілісності його кільця, розриву селезінки біля воріт, розриву нирки біля воріт та частина переломів ребер по задній поверхні, частина переломів хребта (5-го, 6-го шийних хребців та тіла 7-го, 8-го грудних хребців з розривом передньої зв`язки) і правої лопатки, що знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Причиною смерті ОСОБА_10 стала політравма з грубою руйнацією голови кісток скелету.

У відповідності до висновку експерта №49 від 16.07.2015 року за наслідками проведення судової автотехнічної експертизи в даній дорожній обстановці водій автомобіля «СЕАТ КОРДОБА» ОСОБА_5 порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

п.12.3.: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди,

Ці порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути ДТП, а саме уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України , переконавшись , що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим , прокурором , зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції , роз`яснивши , що в такому разі вони будуть позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_7 , дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у за вищенаведеними обставинами визнав повністю, підтверджуючи суду, що 02.03.2015 року близько 18 год., рухаючись на автомобілі «СЕАТ КОРДОБА», реєстраційний номер НОМЕР_1 по проїзній частині автошляху Київ-Харків-Довжанський з боку м. Київ в напрямку м.Харків , в районі 202 км. у с. Вільшанка Лубенського району Полтавської області допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який в результаті наїзду помер на місці події. У скоєному ОСОБА_5 щиро розкаявся. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними й такими, що не викликають у суду підстав для сумніву щодо істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила суду, що 02.03.2015 року на автошляху Київ- Харків в с. Вільшанка Лубенського району Полтавської області був здійснений наїзд на її чоловіка ОСОБА_10 автомобілем «СЕАТ КОРДОБА» під керуванням ОСОБА_5 в результаті чого ОСОБА_10 від отриманих травм помер на місці події. Вона ніяких майнових, моральних претензій до ОСОБА_5 немає. ОСОБА_5 їй повністю відшкодував заподіяну шкоду, розкаявся, прохає суд не позбавляти його волі .

Кваліфікація дій ОСОБА_5 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ( ОСОБА_10 ) за ч.2 ст. 286 КК України у судовому засіданні знайшла своє підтвердження, вина обвинуваченого встановлена і доведена повністю, ним визнана.

При призначені ОСОБА_5 покарання суд враховує, що він раніш не судимий, свою вину визнав , сприяв розкриттю злочину і визнає обставиною, що пом`якшує призначене йому покарання.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, вини ОСОБА_5 , особи обвинуваченого , пом"якшуючих обставин суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Однак, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_5 суд врахував вищезгадані обставини, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щире каяття обвинуваченого у скоєному , його позитивні характеристики , активне сприяння розкриттю злочину, що він має на утриманні малолітню дитину, являється годувальником в сім"ї, його молодий вік, повне відшкодування шкоди потерпілій стороні, що злочин вчинено з необережності, думку потерпілої ОСОБА_7 , яка в категоричній формі прохає суд не позбавляти волі обвинуваченого, думку прокурора, який також прохає не позбавляти волі ОСОБА_5 , можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком, застосувавши ст. 75 КК України.

Разом з тим суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додатковий вид покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин з необережності, являється єдиним годувальником у сім"ї, має дохід для сім"ї від керуванням транспортними засобами , які використовує у своїй професійній діяльності, раніш до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не притягувався.

Згідно медичної довідки ОСОБА_5 здоровий , працездатний, у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Керуючись ст. ст. 349, 373 , 374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину передбаченого

ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді - 5 (п"яти ) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Запобіжний захід у виді особистого зобов"язання залишити ОСОБА_5 до набрання вироком чинності .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2400 грн. витрат за проведення експертиз.

Речовий доказ , що знаходиться на штрафному майданчику Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області автомобіль «СЕАТ КОРДОБА», Д.Н.З. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 .

Реві докази, що зберігаються у камері речових доказів Лубенського МВ УМВС України - фрагменти уламків деталей скла від автомобіля «СЕАТ КОРДОБА», три пакунки з одягом , взуттям потерпілого ОСОБА_10 - знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1