У Х В А Л А
21.12.2015 року о 10.50 год. слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчука Полтавської області, громадянин України, українець, освіта середня спеціальна за спеціальністю слюсар, слюсар-ремонтник автомобілів, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, не судимий
На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 24.11.2015, близько 21:00 год., точного часу проведеним досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, гр. ОСОБА_4 , перебуваючи в ПАБ «Маріо», розташованого в приміщенні квіткового магазину «Гарді», що неподалік від ПК «КрАЗ» по вул. 60 років Жовтня в м. Кременчуці, під час злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом здійснення телефонного дзвінку заволодів у гр. ОСОБА_5 мобільним телефоном марки «Samsung SM-G513H Galaxy Grand Prime DS Gold» типу «Смартфон» в корпусі золотистого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 3023,25 грн., з наклеєною захисною універсальною екранною плівкою розміром 6 дюймів вартістю 66,58 грн., в якому перебували картка пам`яті марки «Kingston microSDHC» місткістю 32 Gb вартістю 366,58 грн. та абонентська картка корпорації мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 .
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3456,41 грн..
Він же, повторно, 27.11.2015, в проміжок часу з 02:00 год. до 04:00 год., точного часу проведеним досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, перебуваючи по запрошенню в будинку АДРЕСА_2 , під час злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що гр. ОСОБА_6 заснув, шляхом вільного доступу, таємно викрав з бильця дивану в кімнаті мобільний телефон марки «Lenovo A-328» в корпусі чорного кольору Imei1: НОМЕР_4 , Imei2: НОМЕР_5 , s/n: НОМЕР_6 вартістю 2100,00 грн., в якому перебували картка пам`яті марки «micro SD» місткістю 4 Gb вартістю 80,00 грн. та абонентська картка корпорації мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_7 .
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2180,00 грн..
Він же, повторно, 27.11.2015, в проміжок часу з 13:00 год. до 15:00 год., точного часу проведеним досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, перебуваючи по запрошенню в квартирі АДРЕСА_3 , під час злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що гр. ОСОБА_7 відволіклася, шляхом вільного доступу, таємно викрав з поверхні столу, розміщеного в кухні, мобільний телефон марки «Lenovo A-369 I» в корпусі жовтого кольору IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , s/n: НОМЕР_10 вартістю 1500,00 грн., в якому перебувала абонентська картка корпорації мобільного зв`язку «Life» № НОМЕР_11 .
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1500,00 грн..
18.12.2015 року Кременчуцькою місцевою прокуратурою винесене повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 190 КК України.
При допиті в якості підозрюваного ОСОБА_4 від дачі показань відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показами потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які прямо вказують на ОСОБА_4 як на особу, яка викрала їх майно; свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 покази яких в сукупності прямо вказують на ОСОБА_4 як на особу, яка вчинила інкриміновані йому кримінальні правопорушення; речовими доказами документи, надані потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «Lenovo A-328» в корпусі чорного кольору Imei1: НОМЕР_4 , Imei2: НОМЕР_5 , s/n: НОМЕР_6 та чек, видані потерпілим ОСОБА_6 після його викупу в ломбарді «Скарбничка»; копія журналу про придбання у свідка ОСОБА_13 свідком ОСОБА_12 мобільного телефону марки «Lenovo A-328» в корпусі чорного кольору Imei1: НОМЕР_4 , Imei2: НОМЕР_5 .
В діях гр. ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 190 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив кримінальні правопорушення середньої тяжкості, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років.
Відповідно до п. 4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років
За ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного джерела прибутку та постійного місця проживання, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим може переховуватися від слідства та суду;
2). Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні може проявитися у вчиненні морального або фізичного тиску з його боку на потерпілих та свідків з метою спонукання їх до зміни показів, а також вчинення інших дій для спростування факту його причетності до вчинення вказаних кримінальних правопорушень;
3). Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підозрюваний ОСОБА_4 не має джерела доходів та місця проживання, у зв`язку з чим може продовжувати вчиняти корисні кримінальні правопорушення з метою їх подальшого вживання як особисто, так і їх збуту іншим особам для особистого збагачення.
Зазначені вище докази доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч 1 ст. 190 КК України, а наявність ризиків в сукупності з обґрунтованою підозрою, в силу ч.2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вплинути на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тобто у органів досудового розслідування є достатні підстави, передбачені ч.1 ст.183 КПК України, клопотати перед судом про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, але за кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, в силу п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити речі , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Прокурором у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, згідно з вимогами ст.178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, не працює та не має жодних офіційних заробітків, його сімейний стан, вік та стан здоров`я, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаних ризиків, з урахуванням наведених обставин, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом. З урахуванням змісту ч. 4 ст. 183 КПК України визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковим.
ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді , суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчука Полтавської області, громадянин України, українець, освіта середня спеціальна за спеціальністю слюсар, слюсар-ремонтник автомобілів, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, не судимий запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали , відповідно до ч.1,2 ст. 197 КПК України визначити до 19 лютого 2016 року (включно) до 10.50 год.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавськй області.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчого суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа Полтавського слідчого ізолятора у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
2.) повідомляти, слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 19 лютого 2016 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя :