18.04.2011 Справа № 1-317/2011
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2011 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд. м.Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання -Семеновій О.О.,

з участю прокурора - Сугак Л.Є.,

захисника - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в

м.Миколаєві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2 - ЗО грудня ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.

Нововасилівка Врадіївського району Миколаївської області, зареєстрованого с.

Нововасилівка Врадіївського району Миколаївської області; фактично проживає по пр.

Миру, 21-6 кв. 42, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

одруженого, раніше не судимого, в злочині передбаченому ст.122 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2010 року, близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_2 біля бару по вул.. Казарського,

З в м. Миколаєві, діючи умисно на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс

громадянці ОСОБА_3 удар кулаком в область лівого плеча та завдав їй, згідно

висновку судово - медичної експертизи за № 146/20-11 року тілесні ушкодження у виді

закритого перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням, ссадин в області крила

лівої повздовжньої кістки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за

ознаками тривалості розладу здоровя ( на строк понад 21 день).

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у предявленому обвинуваченні

не визнав та від дачі пояснень відмовився.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 у скоєні злочину передбаченого ст.122 ч.

1 КК України підтверджується показами потерпілої ОСОБА_3, яка в судовому

засіданні пояснила, що 28 грудня 2010 року вона відпочивала в барі по вул. Казарського в

м. Миколаєві, де між нею та ОСОБА_2 виник конфлікт, в ході якого останній її

вдарив та вона від вказаного удару отримала ушкодження у виді перелому лівої ключиці.

Свідка ОСОБА_4, який в суді показав, що 28 грудня 2010 року біля 20.00 години

біля кафе на вул. Казарського в м. Миколаєві виник конфлікт між ОСОБА_2 та

ОСОБА_3, в ході конфлікту ОСОБА_2, вдарив ОСОБА_3, яка впала на землю та

стала жалітися, що в неї болить ліве плече. Він визвав швидку допомогу та відвезли

ОСОБА_3 в лікарню.

Та письмовими доказами:

- Висновком експерта за № 146/20-11 р. від 28.01.2011 року /а.с.37-38/, відповідно до

якого у ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження у виді закритого

перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням, ссадин в області крила

лівої повздовжньої кістки, які відносяться до категорії середнього ступеню

тяжкості за ознаками тривалості розладу здоровя ( на строк понад 21 день)

Тому суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 органами досудового слідства

кваліфіковані вірно по ст.122 ч.І КК України, так як він здійснив умисне середньої

тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя

і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що

спричинило тривалий розлад здоровя, а тому по даній статті він і повинен нести

кримінальну відповідальність.

Невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_2 та його відмова від показів, суд таку

поведінку підсудного оцінює критично, як природну захисну реакцію на предявлене

обвинувачення з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Також суд відноситься критично і до показів свідків його сестри ОСОБА_5 та його

дружини ОСОБА_6, оскільки вони повністю спростовуються показами потерпілої

ОСОБА_3 та матеріалами справи.

При призначенні підсудному ОСОБА_2 покарання, суд вважає, що ним скоєний

злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, характеризується він

позитивно, раніше не судимого, враховуючи його молодий вік.

Обставини, що помякшують та обтяжують покарання судом не встановлені.

А тому суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе з

застосуванням до нього ст. ст. 75 та 76 КК України.

Цивільні позови прокурора Ленінського району м. Миколаєва на суму 838.31 грн.

підлягає задоволенню повністю, позов потерпілої частково на підставі чеків які вона

надала слідству згідно ст. 1166 ЦК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122

ч.І КК України та призначити йому покарання по даній статті - один рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з

іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_2 покласти обовязок періодично зявлятися

для реєстрації в органи КВІ..

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити -

підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Жовтневої ЦРЛ Миколаївської

області на р/р 1450 в АППБ «Аваль», код 01998489, МФО 826013 - 838 грн.31

коп. та на користь ОСОБА_3 - 637 грн..

Вирок суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в 15 діб з дня

його проголошення.

Суддя: М.В. ОЛЕФІР