Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 1- 18/2010 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2010 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя Кривка В.П.,

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю: прокурора Варга Ю.Ю.,

захисники: адвокат ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Міжгір'ї справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Кохтла Яверського району, Естонія, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично мешкає с. Тисминичани, вул. Стефаника, 10 а, Надвірнянського району, ОСОБА_4 - Франківської області, не судимого, утримує неповнолітню дитину, не працюючого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 у ніч з 14 на 15 квітня 2009 року біля 24 год., попередньо домовившись з двоюрідним братом ОСОБА_5, приїхали з місць помешкання в Івано-Франківській області, у с. Торунь Міжгірського району на легковому автомобілі, належному ОСОБА_3, підійшли до хліва біля будинку № 310, де проживає ОСОБА_6 ОСОБА_3 таємно проник у хлів, звідки вивів дві корови, які обидвоє відвели до обумовленого місця на лісовій дорозі, де прив'язали худобу. Опісля на вказане місце приїхав вантажний мікроавтобус, яким керував ОСОБА_4 і з яким попередньо про перевезення вантажу домовився ОСОБА_3 Під керівництвом останнього корови завантажили в мікроавтобус і були перевезені у с. Вікторів Галицького району Івано- Франківської області у дворогосподарство баби ОСОБА_3 Опісля ОСОБА_3 одну корову здав на м'ясокомбінат, а другу продав у с. Вікторів гр. ОСОБА_7 Унаслідок указаних дій потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди як власнику корови на суму 5150 грн., а потерпілому ОСОБА_8 - на суму 6000 грн.

Підсудний ОСОБА_3 вину в пред'явленому обвинуваченні визнав частково в кінці судового слідства, причетність до крадіжки корів заперечив і показав таке.

На ринку в м. Надвірна Івано Франківської області він познайомився з громадянином по імені Міша, який дешево продавав корови і повідомив йому, що з м. Іршави Закарпатської області можна привезти три корови, за якими слід приїхати у с. Торунь на межі Закарпатської та Івано-Франківської областей. Обмінявшись мобільними телефонами вони домовились про зустріч у с. Торунь 14.04.2009 року біля 23 год. Він домовився з родичами і сусідами ОСОБА_5 , ОСОБА_9, ОСОБА_4 що вони допоможуть перевезти корови, зокрема двоє останніх поїдуть вантажним мікроавтобусом і привезуть корови. 14.04.2009 року ОСОБА_3 з двоюрідним братом ОСОБА_5 приїхали у с. Торунь на легковому авто Субару біля 23 год. , де в районі гірського перевалу він зустрівся з невстановленим громадяном Мішою, біля якого до дерева були прив'язані дві корови, а неподалік знаходився вантажний автомобіль. Підсудний оплатив невідомому Міші 5100 грн. за корови, а невідомий Міша від'їхав. Опісля він по мобільному телефону викликав ОСОБА_4 і ОСОБА_9, які під'їхали на мікроавтобусі і завантажили корови в мікроавтобус та доставили їх у с. Вікторів, розвантаживши корови в хлів його баби. Наступного дня він продав одну корову гр. ОСОБА_7, а другу здав на м'ясокомбінат. Підсудний повідомив у судовому засіданні, що можливо він придбав викрадені корови невідомими особами. Вважає, що свідок ОСОБА_5 його обмовив, бо боїться відповідальності, оскільки його засуджено. Підсудний також пояснив, що не переховувався від міліції, а виїхав на заробітки в Москву, а при поверненні в Україну його затримали як оголошеного в розшук. Просить узяти до уваги, що потерпілим повернуто одну корову і гроші, вони претензій не мають, а він заслуговує на умовну міру покарання.

Оцінивши вищевстановлене, дослідивши докази і матеріали в справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 є винним у вчиненні злочину , передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, який мав місце за складом кваліфікуючих ознак: таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.

Це переконання суду грунтується на таких підставах і мотивах.

Заперечення вини підсудним та причетність до крадіжки спростоване наступними доказами.

Згідно показів ОСОБА_10 підсудний є його двоюрідним братом. 14.04.2009 року він зателефонував йому по мобільному телефону з проханням допомогти завантажити товар у мікроавтобус. Він погодився і на автомобілі підсудного вони разом приїхали біля 19 год. 30 хв. у с. Торунь Міжгірського району Закарпатської області, де по дорозі підсудний йому повідомив, що треба допомогти викрасти і завантажити корови і показав на хлів біля дороги, розміщений між двома будинками. Він погодився на це. Почекавши до 24 години, вони підійшли до хліва, в який проник підсудний і вивів за мотузку дві корови, які вони повели дорогою і прив'язали до дерева.

Через годину під'їхав на виклик підсудного мікроавтобус зі сторони Івано-Франківської області, в якому було двоє осіб ( ОСОБА_9 і ОСОБА_4). По вказівці підсудного корови завантажили в мікроавтобус і доставили в с. Вікторів Галицького району в супроводі з легковим авто, яким керував підсудний і в якому їхав ОСОБА_5 Опісля він дізнався , що підсудний залишив корови в його баби ОСОБА_11, а після їх реалізував. Свідок ОСОБА_5 повідомив також, що він за вчинене був засуджений ОСОБА_12 райсудом і апеляційним судом Закарпатської області, а також пояснив, що частково змінив покази на ставці віч-на-віч з підсудним після свого засудження з мотивів, що Негідно здавати родича за крадіжку з метою нормальних відносин у СІЗО

З показів потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_8, даних ними на досудовому слідстві і в суді видно, що 14.04.2009 року ввечері біля 22 год. вони обійшли худобу в хліві, який закривався на защіпку. Вранці наступного дня вони дізнались, що двері у хлів відсутні, а корів не має. Про крадіжку вони повідомили в міліцію. 01.05.2009 року вони поїхали в с. Вікторів Галицького району де впізнали свою одну корову, що знаходилась у дворогосподарстві ОСОБА_7 , яка пояснила, що корову купила в підсудного. Потерпілі заявили, що їм повернуто одну корову, а вартість другої корови відшкодована батьками засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_13 під час розгляду його справи. Потерпілі цивільного позову не заявили, претензій до підсудного не мають.

Свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_15 показали, що вони 14.04.2009 року ввечері на прохання підсудного ОСОБА_3, який зателефонував їм до цього на мобільні телефони і запропонував заробити і привезти вантаж мікроавтобусом із Закарпатської області у с. Вікторів Галицького району. Вони погодились і обидвоє мікроавтобусом марки ВАБ , яким керував ОСОБА_9 як водій приватного підприємця, якому належне це авто, приїхали в ніч у с. Торунь Міжгірського району Закарпатської області, де ОСОБА_3 їх зустрів, контактуючи по мобільному телефону з ними про зупинку в обумовленому місці на лісовій дорозі, де пояснив їм, що придбав дві корови, які необхідно перевезти. При цьому підсудний запевнив їх, що має відповідні документи і супроводжуватиме мікроавтобус, в який разом з ОСОБА_3 і обидвоє і завантажили дві корови. Після доставки вантажу в с. Вікторів підсудний розрахувався з ними, заплативши кожному по 500 грн. Про те, що корови були викрадені, вони дізнались від працівників міліції.

Вчинення злочину також підтверджено матеріалами справи: протоколом огляду місця події ( хліва, з якого було викрадено корови), протоколами вилучення і огляду речових доказів ( мобільного телефону ОСОБА_5, якого засуджено за вчинення злочину за вказаних обставин), автомобіля - мікроавтобуса марки ВАБ, на якому перевозились корови з місця крадіжки, слідів шин цього авто вилучених з місця завантаження корів у с. Торунь, висновком трасологічної експертизи про ідентичність цих слідів з відбитком шин вказаного авто), протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю підсудного в частині , що стосується його показів про місце, де він заволодів коровами і їх завантажив на авто з участю вказаних осіб).

Згідно з вироком Міжгірського районного суду від 07.09.2009 року і ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21.01.2010 року ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за вчинення злочину , передбаченого ст. 185 ч.3 КК України за таких обставин. У ніч з 14 на 15 квітня 2009 року він попередньою змовою з іншою особою проник у приміщення хліву в с. Торунь біля буд. 310 у Міжгірському районі Закарпатської області звідки таємно викрали дві корови, належні ОСОБА_6 і ОСОБА_8, заподіявши їм матеріальну шкоду відповідно у виді вартості корів 5150 грн. і 6000 грн. Обставини , встановлені цими рішеннями судів повністю співпадають з показами засудженого ОСОБА_5, який допитувався в розглядуваній справі як свідок.

Аналіз вищевказаних доказів дає підстави визнати, що заперечення підсудним вчинення крадіжки є надуманим і повністю спростованим цими доказами. З обставин справи та аналізу події видно, що ініціатором і організатором і активним учасником викрадення корів був саме підсудний ОСОБА_3

За вчинений злочин підсудний підлягає покаранню.

Обираючи розмір покарання до винного, суд зважає на таке.

Вчинений злочин характеризується підвищеною суспільною небезпекою, бо є умисним і тяжким, злочинним діянням ( згідно з ст. 12 КК України). Суд відмічає зухвалість дій підсудного, що проявились в організації злочину і обставинах справи. Суд констатує, що злочинні наслідки стосовно потерпілих усунуті, бо їм відшкодовано шкоду.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного суд визнає вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою ( ст. 67 ч.1 п.2, частина 1, 2 ст. 28 КК України).

Обставини, які б пом'якшували відповідальність винного, суд не встановив.

Суд бере до уваги особу винного, який вперше вчинив злочин, до злочину постійного місця праці не мав, має на утриманні одну неповнолітню дитину, характеризуються з місця проживання позитивно.

Суд вважає, з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, степені і участі у злочині підсудного, відсутності пом'якшуючих покарання обставин, наявності обтяжуючої покарання обставини, ОСОБА_3 заслуговує покарання у виді позбавлення волі реально.

Натомість з врахуванням відведення наслідків злочину, особи винного, який вперше судиться, відсутності претензій потерпілих строк позбавлення волі достатньо обрати близьким до мінімального у межах санкції ст. 185 ч.3 КК України.

Судові витрати у виді вартості криміналістичної експертизи підлягають стягненню з підсудного в користь експертної установи.

Речові докази повернуто власникам на досудовому слідстві, окрім мобільного телефона ОСОБА_5, який слід повернути ( а.с. 68, т.1).

Запобіжний захід, обраний на досудовому слідстві , до набрання вироком законної сили з метою забезпечення його виконання не підлягає зміні.

Строк перебування ОСОБА_3 під вартою до винесення вироку слід зарахувати у відбуття покарання з моменту затримання ( а.с. 120 т.1).

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним в учиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і три місяці.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін перебування його під вартою до винесення вироку і рахувати такий з 12.11.2009 року.

Речовий доказ: мобільний телефон Самсунг Х 700 ІМЕL 09008 та сім картку операторів МТС НОМЕР_1 і Київ- Стар № НОМЕР_2, що зберігаються в Міжгірському РВ ГУМВС повернути ОСОБА_5.

Запобіжний захід тримання засудженого під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Судові витрати у виді вартості криміналістичної експертизи в сумі 486 грн. 77 ( чотириста вісімдесят шість грн. 77 коп.) стягнути з ОСОБА_3 у користь НДЕКЦ про ГУМВС у Закарпатській області.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Закарпатської області протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя В.П.Кривка