Справа № 570/4726/15-к
номер провадження 1-в/570/484/2015
У Х В А Л А

24 грудня 2015 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника виправного центру

УДПтС України в Рівненській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання адміністрації Городоцького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№131) та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 08 квітня 2009 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців, 13 березня 2015 року Маневицьким районним судом Волинської області невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком на 3 роки 1 місяць 8 днів,

в с т а н о в и в:
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив подання про його умовно-дострокове звільнення залишити без розгляду.

Представник виправного центру в своїй позиції поклався на розсуд суду.

Прокурор висловив думку про те, що, оскільки вирішується в поданні доля засудженого, отже сам засуджений вправі наполягати на залишенні подання без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Суд вважає, що клопотання самого засудженого про залишення без розгляду спільного подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підлягає до задоволення, оскільки учасники судового провадження є вільними у використанні своїх прав в межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Крім цього, суд констатує ту обставину, що вказане спільне подання є таким що подане в порушення вимог ч.8 ст.154 КВК України та констатує факт порушення вказаної норми особами, які підготували, підписали та направили зазначене спільне подання. Оскільки норми ч.8 ст.154 КВК України встановлюють проміжок часу тривалістю у один рік з моменту винесення ухвали про заміну засудженому покарання у виді позавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі для повторного представлення до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вказане подання не могло бути подане щодо ОСОБА_5 раніше 13 березня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 372, 537,539 КПК України, ст. 154 КВК України, суд,

у х в а л и в:
Подання начальника Городоцького виправного центру управління ДПтС України в Рівненській області № 131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення з місць обмеження волі засудженого ОСОБА_5 залишити без розгляду, а метеріали цього подання повернути.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1