ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-30-2010 р

14 червня 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого Вирста М.М.

при секретарі: Фещак Г.М.

з участю прокурора: Нестор М.М.

підсудніх: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6.

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

законних представників

неповнолітніх: ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козові справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, раніше не судимого, тимчасово не працюючого,

за ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, раніше не судимого, тимчасово не працюючого,

за ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, раніше не судимого, тимчасово не працюючого,

за ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, раніше не судимого, тимчасово не працюючого,

за ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2009 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи біля клубу в с. Геленків, вступив в злочиний зговір направлений на таємне викрадення чужого майна з неповнолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та реалізуючи його організув вчинення злочину шляхом переконання та пообіцявши майнову винагороду неповнолітньому ОСОБА_2, та неповнолітньому ОСОБА_3, які шляхом зняття частини вікна повинні проникнути в приміщення пилорамного цеху МП «Діброва 2» яке розташоване за адресою с. Геленків Козівського району, та викрасти електродвигун.

Після цього неповнолітній ОСОБА_2, неповнолітній ОСОБА_3, та неповнолітній ОСОБА_4, доводячи злочиний намір до кінця проникли в приміщення пилорамного цеху МП «Діброва 2» яке розташоване за адресою с. Геленків Козівського району, неповнолітній ОСОБА_4, залишився біля огорожі МП «Діброва - 2» спостерігати чи ніхто не йде. З даного приміщення викрали електродвигун асинхронного трьохфазного типу 4А112М2У3, заводський номер 50869, потужністю 7,5 кВт, 2900 об/хв., 1981 року випуску, ГОСТ 19523-74, вартість якого становить 1074 грн., та в подальшому перенесли викрадений електродвигун до огорожі МП «Діброва 2» після чого повідомили про крадіжку ОСОБА_1, погрузили викрадений електродвигун в автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 і з місця злочину втекли, чим завдали шкоди МП «Діброва - 2» на суму 1074 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що давно знайомий із ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

14 березня 2010 року зустрів ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 біля клубу в с. Геленків, та сказав, що йому потрібен електродвигун для пилорами, запропонував їм, щоб вони викрали для нього цей електродвигун із пилорами МП «Діброва», оскільки знав, що там знаходиться електродвигун.

ОСОБА_1 сказав, що розрахується із ними, якщо мотор буде справний. Біля 21 год. ОСОБА_3, ОСОБА_2 принесли мотор до нього додому. На наступний день, біля 12 год. до нього прийшли сільський голова та родичі підсудніх і він повернув цей мотор сторожу МП «Діброва».

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що 14 березня 2009 року близько 20 год. стояв біля клубу в с. Галенків Козівського району із ОСОБА_3І, та із ОСОБА_4, до них підійшов ОСОБА_1, та сказав їм що йому потрібен електродвигун для пилорами, він запропонував їм щоб вони для нього викрали електродвигун із приміщення пилорами МП «Діброви», так як він знає що там знаходиться електродвигун, на що вони погодились, оскільки він їм запропонував гроші за даний електродвигун коли переконається що електродвигун є справним.

Вони погодились викрасти для нього електродвигун тобто він, ОСОБА_4, та ОСОБА_3 пішли викрадати двигун для ОСОБА_1

Перед тим зайшли додому до ОСОБА_13 щоб пограти на компютері та переконатися, що його батько ОСОБА_14, який працює сторожем в МП «Діброва» знаходиться вдома.

Потім вони пішли до підприємства «Діброва». В приміщення пилорами він із ОСОБА_3, проникли через вікно, а ОСОБА_4, стояв на вулиці біля воріт, щоб дивитись чи ніхто не йде. Коли він із ОСОБА_3, проникли в приміщення пилорами, вони ключами відкрутили електродвигун, поставили його на підвіконник, та покликали ОСОБА_4, щоб він допоміг віднести електродвигун до огорожі «Діброви».

Коли перенесли електродвигун до огорожі до ОСОБА_4 позвонила по телефону мати і він пішов додому. Вони із ОСОБА_3 поверталися додому, біля клубу в с. Геленків зустріли ОСОБА_1, та сказали йому, що викрали електродвигун, ОСОБА_1 пішов додому, взяв автомобіль і вони поїхали з ним, щоб забрати електродвигун із території МП«Діброва». Автомобілем ОСОБА_1, вони не змогли доїхати до підприємства, зупинились автомобілем, із ОСОБА_3, та ОСОБА_1, пішли пішки до МП«Діброва», звідти руками несли електродвигун до автомобіля ОСОБА_1 Після чого вони із ОСОБА_3, та ОСОБА_1, поїхали до нього додому, в гаражі вигрузили електродвигун із автомобіля.

На наступний день до нього прийшла голова сільської ради із Лисейковою матірю, також Реги тітка та ОСОБА_3, та сказали йому що вони вчора викрали електродвигун і що його треба повернути, на що він погодився та пішов з ними до ОСОБА_1, оскільки вони вже знали що електродвигун там.

Коли вони усі прийшли до ОСОБА_1, то голова сільської ради с. Геленків, сказала ОСОБА_1, що в нього знаходиться електродвигун який викрадений і що його потрібно повернути, на що ОСОБА_1, погодився.

Після того ОСОБА_1, взяв свій автомобіль і завіз електродвигун на МП«Діброву».

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що 14 березня 2009 року вечором він стояв біля клубу в с. Галенків Козівського району із ОСОБА_2І, до них підійшов ОСОБА_1, та сказав їм що йому потрібен електродвигун для пилорами. ОСОБА_1 запропонував їм щоб вони для нього викрали електродвигун із приміщення МП«Діброва», оскільки він знає що там знаходиться електродвигун який йому потрібний, на що вони погодились оскільки він їм запропонував гроші, коли переконається що електродвигун є справним.

Після цього він пішов із ОСОБА_2, та ОСОБА_4, викрадати даний електродвигун для ОСОБА_1, чому ОСОБА_4, пішов із ними ОСОБА_3, пригадати не може але може сказати що ОСОБА_4 не чув розмову яка відбувалася між ними та ОСОБА_1

Перед тим, як викрасти електродвигун вони зайшли додому до ОСОБА_13 щоб пограти на компютері та переконатися що його батько ОСОБА_14, який працює сторожем на МП «Діброва» знаходиться вдома.

Потім вони пішли до підприємства «Діброва», де в приміщення пилорами він із ОСОБА_2, проникли через вікно, а ОСОБА_4, стояв на вулиці біля воріт МП «Діброва». Коли вони із ОСОБА_2, проникли у середину приміщення МП«Діброва», ключами які із собою взяли відкрутили електродвигун, поставили його на підвіконник та покликали ОСОБА_4, який допоміг їм віднести електродвигуна до огорожі МП«Діброва».

До ОСОБА_4, позвонила мати і він пішов додому. Коли вони йшли додому та дорогою біля клубу в с. Геленків побачили ОСОБА_1, та повідомили йому, що викрали електродвигун, ОСОБА_1 сказав, що йде додому візьме машину та щоб вони їхали з ним забрати електродвигун із території «Діброви», вони погодились.

Автомобілем ОСОБА_1, вони не змогли доїхати до підприємства, а зупинились біля кладовища в с. Геленків. Він із ОСОБА_2, та ОСОБА_1, пішли пішки до МП «Діброва» де ОСОБА_1, зняв із себе світер та поставив на нього електродвигун. ОСОБА_3, по черзі із ОСОБА_2, допомагали йому нести даний електродвигун у светрі до автомобіля та поклали його у багажник.

Потім він із ОСОБА_2, та ОСОБА_1, поїхали до ОСОБА_1 додому та в гаражі вигрузили електродвигун із автомобіля. На другий день до нього прийшла голова сільської ради із Лисейковою матірю, та сказали йому, що вони вчора викрали електродвигун і його треба повернути, він їм зізнався, що дійсно вони викрали електродвигун, після чого вони усі пішли до ОСОБА_2, щоб взяти його із собою до ОСОБА_1

Коли вони прийшли до ОСОБА_1, він взяв свій автомобіль та завіз електродвигун на підприємство «Діброва».

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що 14 березня 2009 року близько 20 год. стояв біля клубу в с. Геленків із ОСОБА_3, та із ОСОБА_2, хтось із присутніх запропонував піти до ОСОБА_13 щоб пограти на компютері, хто із них запропонував йому вчинити крадіжку в МП «Діброва 2» він не памятає оскільки пройшло багато часу.

Вони пішли на підприємство «Діброва», де ОСОБА_2, та ОСОБА_3, проникли в середину приміщення, а він стояв на вулиці біля воріт «Діброва», спостерігати чи ніхто не йде.

Коли ОСОБА_3, із ОСОБА_2, поставили електродвигун на підвіконник, покликали його щоб він допоміг цей електродвигун віднести до огорожі підприємства, він погодився та допоміг віднести електродвигун.

В той час до нього подзвонила мама і він пішов додому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що є співвласником МП «Діброва - 2», що в с. Геленків Козівського району. 26 вересня 2009 року до нього додому зателефонувала сільський голова с. Геленків, та повідомила, що із підприємства викрадено електродвигун, після чого про дану крадіжку потерпілий повідомив працівників міліції, просить стягнути із підсудних 9664 грн. матеріальної шкоди, 650 грн. за проведення експертизи електродвигуна, та 30000, 00 тис. грн. моральної шкоди, оскільки протиправною поведінкою відповідачів йому заподіяно моральна шкода, яка виразилася в сильних душевних переживаннях, відчаї та сімейних стражданнях, дружина перебуває у декретній відпустці, протягом чотирьох років він разом із батьком готували цех для експлуатації, вклав значні кошти, оскільки цех мав стати єдиним джерелом доходу сімї. У звязку із неправомірною поведінкою відповідачів цех повністю пошкоджений, його сімя опинилася у скрутному матеріальному становищі, змушений позичати гроші в рідних та близьких.

ОСОБА_7 повного визнання своєї вини, вина підсудних доведена також матеріалами кримінальної справи, а саме:

-явкою з повинною ОСОБА_2 в якій він чистосердечно зізнається, що 14 березня 2009 року разом із ОСОБА_3, та ОСОБА_4, проникли на територію МП «Діброва 2» звідкілля викрали електродвигун ( а.с. 12 ОСОБА_7 № 1).

-заявою ОСОБА_5, в якій він просить притягнути до відповідальності невідомих осіб, які шляхом розбиття вікна проникли в приміщення цеху звідкілля викрали електричний двигун ( а.с. 11 ОСОБА_7 № 1).

-протоколом очної ставки між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 від 26 листопада 2009 року в ході якої ОСОБА_2 підтвердив факт крадіжки ним разом з ОСОБА_3І, та ОСОБА_4 електродвигуна з приміщення МП «Діброва» 14 березня 2009 року за попередньою домовленістю з ОСОБА_1, який запропонував вчинити дану крадіжку за винагороду (а.с. 128-130 ОСОБА_7 № 1).

-протоколом очної ставки між ОСОБА_1, та ОСОБА_3, від 03 грудня 2009 року в ході якої ОСОБА_3 підтвердив факт крадіжки ним разом з ОСОБА_2, та ОСОБА_4 електродвигуна з приміщення МП «Діброва» 14 березня 2009 року за попередньою домовленістю з ОСОБА_1, який запропонував вчинити дану крадіжку за винагороду (а.с. 138-141 ОСОБА_7 №1).

-відповіддю Тернопільського обласного комунального підприємства «Експерт» на постанову про призначення товарознавчої експертизи від 13 листопада 2009 року по к/с № 1082238 згідно із якого вартість електродвигуна асинхронного трьохфазного типу 4А112М2У3, заводський номер 50869, потужністю 7,5 кВт, 2900 об/хв., 1981 року випуску, ГОСТ 19523-74, становить 1074 грн (а.с. 179-226 ОСОБА_7 № 1).

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення.

До обставин які пом'якшують покарання ОСОБА_1 слід визнати щире каяття.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_1 не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, те що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, та те, що ОСОБА_1 підбурив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та допоміг їм скритися із викраденим з місця вчинення злочину, а викрадений ними електродвигун заховав у гаражі за місцем проживання, а тому, суд вважає, що з метою його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді реального позбавлення волі.

Згідно зібраних по справі доказів, суд, приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення.

До обставин які пом'якшують покарання ОСОБА_2 слід визнати щире каяття.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_2 не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_2, суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного, злочин вчинив будучи неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, щиро розкаюється у вчиненому злочині, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням.

Разом з тим, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_2 в період дії випробувального терміну відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно зібраних по справі доказів, суд, приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення.

До обставин які пом'якшують покарання ОСОБА_3 слід визнати щире каяття.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3, суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного, злочин вчинив будучи неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, щиро розкаюється у вчиненому злочині, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням.

Разом з тим, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3. в період дії випробувального терміну відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно зібраних по справі доказів, суд, приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення.

До обставин які пом'якшують покарання ОСОБА_4 слід визнати щире каяття.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4, суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного, злочин вчинив будучи неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаюється у вчиненому злочині, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням.

Разом з тим, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії випробувального терміну відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В позовних вимогах МП «Діброва 2» в особі ОСОБА_5 про стягнення солідарно із засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 9664 грн. відмовити, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що підсудними було пошкоджено 20 ременів приводу двигунів, розбито віконний блок, пошкоджено електрокабелі.

Потерпілий ОСОБА_5 вказує, що ним було витрачено на правову допомогу 1000 грн., які згідно квитанції № 12 від 12 квітня 2010 року отримав адвокат ОСОБА_15

Також ним долучено до матеріалів справи дві квитанції про оплату послуг експерта № 287 від 22 жовтня 2009 року, та № 156 від 09 квітня 2010 року на загальну суму 650 грн.

ОСОБА_7 цього він вказує, що протиправною поведінкою відповідачів йому заподіяно моральна шкода, яка виразилася в сильних душевних переживаннях, відчаї та сімейних стражданнях, дружина перебуває у декретній відпустці. Протягом чотирьох років він разом із батьком готували цех для експлуатації, вклав значні кошти, оскільки цех мав стати єдиним джерелом доходу сімї. У звязку із неправомірною поведінкою відповідачів цех повністю пошкоджений, його сімя опинилася у скрутному матеріальному становищі, змушений позичати гроші в рідних та близьких. Розмір моральної шкоди ОСОБА_5 оцінює у 30 тис. грн.

Однак, суд вважає, що вказана сума моральної шкоди є значною та необґрунтованою, а тому, вважає за доцільне стягнути солідарно в рівних частках із підсудних 3000, 00 грн. моральної шкоди.

Питання речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 залишити у вигляді підписки про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_2 залишити у вигляді підписки про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3І залишити у вигляді підписки про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_4 залишити у вигляді підписки про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов МП «Діброва 2» в особі ОСОБА_5 про стягнення солідарно із засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 9664 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1000, 00 грн., та 30000 грн. моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути солідарно в рівних частках із засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3000, 00 грн. моральної шкоди, 1000, 00 грн. витрат на правову допомогу згідно квитанції № 12 від 12 квітня 2010 року, та 650 грн. за проведення незалежної експертної оцінки згідно квитанції № 287 від 22 жовтня 2009 року, та № 156 від 09 квітня 2010 року, в користь потерпілого ОСОБА_5.

Речові докази по справі: електродвигун, який переданий на зберігання під розписку ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 15 діб через Козівський районний суд.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно