06.01.2016 Справа № 756/5428/15-к
№ 1-кп/756/64/16
№ 756/5428/15-к
В И Р О К
Іменем України
6 січня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1 23 травня 1980 року Московським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 215-3 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; 2. 1 жовтня 1981 року Московським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; 3. 8 лютого 1984 року Баришевським районним судом Київської області за ст. 94 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років; 4. 9 серпня 1996 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 229-6 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 5. 26 грудня 2000 року Московським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 196-1 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців; 6. 6 грудня 2001 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 7. 4 серпня 2006 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 8. 9 листопада 2009 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 9. 13 вересня 2011 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 10. 19 вересня 2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 11. 2 лютого 2015 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців 12. 19 травня 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 13. 10 листопада 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
19 липня 2014 року приблизно о 10-ій годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні торгівельного центу «Ашан», що по проспекту Московському, 15-А м. Києва, з метою повторного викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторного таємно викрав належне ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» майно, а саме: зубну пасту марки «Lacalut» у кількості 10 штук, на загальну суму 219,08 грн., зубну пасту марки «Sensodyne» у кількості 7 штук, на загальну суму 162,81 грн., зубну пасту марки «Sensodyne» у кількості 3 штук, на загальну суму 73,30 грн., чай марки «ТЕТ», вартістю 12,13 грн., чай марки «Ahmad», вартістю 16,67 грн., а всього викрав майна на загальну суму 483,99 грн. Після цього ОСОБА_6 , бажаючи довести свій умисел на повторне таємне викрадення майна до кінця, поклав викрадений товар до пакету, пройшов лінію кас та намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак свій умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками служби охорони магазину при виході з приміщення.
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав, розкаявся, підтвердивши обставини вчиненого. Зокрема, показав, що 19 липня 2014 року приблизно о 10-ій годині 30 хвилин він знаходився у приміщенні ТЦ «Ашан», що по проспекту Московському, 15-А м. Києва, де з метою крадіжки, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав зубну пасту марки «Lacalut» у кількості 10 штук, зубну пасту марки «Sensodyne» у кількості 7 штук, зубну пасту марки «Sensodyne» у кількості 3 штук, чай марки «ТЕТ», чай марки «Ahmad». Після цього він поклав викрадений товар до пакету, пройшов лінію кас та намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак був затриманий працівниками служби охорони магазину при виході з приміщення. Кількість та вартість викраденого не оспорює й у вчиненому кається.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_6 раніше засуджувався за вчинення злочину, передбачених ст. 309 КК України.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, офіційно не працевлаштований, однак займається суспільно-корисною працею, раніше судимий.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, його перевиховання та виправлення можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, однак, можуть бути досягнуті при призначенні покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
На думку суду інший, більш м`який вид покарання, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України.
У зв`язку з тим, що цей злочин ОСОБА_6 було вчинено до постановлення переднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як установлено у судовому засіданні, ухвалою слідчого суді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_6 рахується з 20 січня 2015 року. Окрім того, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 перебував під вартою також з 26 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року.
Таким чином, на момент постановлення вироку по даному кримінальному провадженню та призначення покарання у виді позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_6 , з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, відбув покарання у виді позбавлення волі на строк понад 1 рік 11 місяців.
Згідно з абзацом 4 ч. 5 ст. 72 КК України, суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне засудженого ОСОБА_6 у зв`язку із відбуттям призначеного строку покарання, звільнити з під-варти із залу суду.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року, більш суворим покаранням, призначеного за даним вироком, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців.
Зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 26 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 6 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_6 у зв`язку із відбуттям призначеного строку покарання, звільнити від відбування покарання та з під-варти із залу суду.
Речові докази по справі, а саме: зубну пасту марки «Lacalut» у кількості 10 штук, зубну пасту марки «Sensodyne» у кількості 7 штук, зубну пасту марки «Sensodyne» у кількості 3 штук, чай марки «ТЕТ», чай марки «Ahmad» - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя