Справа № 461/2224/15-к
Провадження № 1-кс/461/1334/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2015 року Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-
адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 та процесуального прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 .
В судовому засіданні, ОСОБА_5 вимоги скарги підтримала, давши аналогічні пояснення. Просить скаргу задовольнити, поновити строк звернення до суду та повернути тимчасово вилучений автомобіль марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.04.2014 року, слідчому СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 надано тимчасовий доступ до автомобіля марки «Renault Trafic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , який проживає: АДРЕСА_1 з можливістю його вилучення, з подальшим поміщенням на майданчик тимчасового утримання, за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається із п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.
Вищевказане положення Закону та нормативно-правового акту дає підстави вважати, що в діях чи бездіяльності слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 та процесуального прокурора відсутні ознаки протиправності. При розгляді скарги судом не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про ознаки протиправних дій слідчого та прокуратури під час визначення речей речовими доказами.
Зважаючи на вказане, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна слід відмовити за безпідставністю.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-
у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити за безпідставністю.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .