Номер провадження 1-кп/201/201/581/2015

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із неповною середньою освітою, який навчається на IV курсі училища Дніпропетровської консерваторії ім. М. Глінки за спеціальністю «Музичне мистецтво», не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
19 жовтня 2015 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «АТБ № 25», розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 8Г, побачив на торговому стелажі у відділі алкогольних напоїв лікер- настойку «Бехеровка», ємкістю 0,5 літрів, вартістю 169 гривень 92 копійки, який належить ТОВ «АТБ Маркет» та який він визначив об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з прилавка алкогольний напій лікер-настойку «Бехеровка», ємкістю 0,5 літрів, вартістю 169 гривень 92 копійки, та сховав його у нагрудному кармані одягненої на ньому куртці, попрямував до касової зони, де розрахувався за придбані ним сигарети та мінеральну воду.
Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно, залишив касову зону з викраденим майном, знаходячись на виході з приміщення супермаркету «АТБ № 25» був зупинений охоронцем супермаркету «АТБ №25», у зв`язку з чим, не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що 19 жовтня 2015 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, буд. 8Г, побачив на полиці з алкогольними напоями лікер-настойку та вирішив вкрасти. З цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, поклав скляну пляшку лікеру до нагрудного карману одягненої на ньому куртці та пішов до касової зони, де розрахувався за придбані ним сигарети та мінеральну воду. Перетнувши касову зону, намагався вийти із магазину, але на виході був зупинений працівниками охорони. Після чого, викликали співробітників міліції. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість вкраденого майна, ні вину. В скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, не одружений, навчається на IV курсі училища Дніпропетровської консерваторії ім. М. Глінки за спеціальністю «Музичне мистецтво» спеціалізації «Оркестрові духові та ударні інструменти», за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Разом із цим, суд враховує, що позбавлення волі на певний строк є одним з найбільш суворого покарання, яке може бути застосоване лише тоді, коли у суду є переконання, що призначення більш м`якого покарання не буде впливати на виправлення та перевиховання обвинуваченого, а виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, у суду такого переконання не виникло, тому суд приходить до висновку, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення, його особи та обставини, що пом`якшують покарання, які приведені вище, про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 92 (дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
-лікер «Бехеровка» ємкістю 0,5 літрів, який відповідно до розписки переданий на зберігання ОСОБА_5 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет», як законному володільцю.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 92 (дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-лікер «Бехеровка» ємкістю 0,5 літрів, який відповідно до розписки переданий на зберігання ОСОБА_5 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет», як законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1