Ухвала іменем україни 02 листопада 2015 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_16.,
суддів: ОСОБА_17, ОСОБА_18.,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 червня 2015 року у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1

засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК,

у с т а н о в и в:

Зазначеним вироком ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 57049,73 грн. матеріальної та 40000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду вирок міськрайонного суду змінено, виключено з його мотивувальної частини посилання на активне сприяння розкриттю злочину.

В решті вирок залишено без змін.

Згідно з вироком ОСОБА_7 засуджено за те, що він 10 серпня 2014 року приблизно о 19.00 год. разом з ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10 та іншими, вживаючи алкогольні напої, відпочивали на околиці м. Миргорода поблизу вул. Козацької у лісосмузі мікрорайону «Стадні».

Між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник конфлікт, який переріс у бійку. ОСОБА_4, побачивши, що ОСОБА_10 побіг у напрямку місця бійки, та, вважаючи, що останній має намір втрутитись у конфлікт, з метою не допустити це, узяв дерев'яну палицю та наніс нею один удар по голові ОСОБА_10, спричинивши йому тяжких тілесних ушкоджень.

У касаційній скарзі захисник ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості засудженого в інкримінованому злочині. Вважає, що вирок ґрунтується на припущеннях. Зазначає, що ОСОБА_4 не мав умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, а суд не з'ясував, чи могли виникнути тілесні ушкодження у потерпілого від падіння з висоти власного зросту. Крім того, стверджує, що під час бійки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_10 біжить до них з ножем, тому його дії були направлені на недопущення тяжких наслідків, і він діяв в межах необхідної оборони.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. ст. 412 - 414 цього ж Кодексу. Згідно зі змістом зазначеної норми закону підставами для зміни або скасування судових рішень в касаційному порядку є лише істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як убачається з касаційної скарги захисника, він фактично посилається на неповноту судового розгляду, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410, 411 КПК, тоді як ці обставини не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Разом із тим перевіркою судових рішень встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_4 в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому підтверджуються зібраними органами досудового слідства та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку у вироку з точки зору їх належності, допустимості й достовірності.

Цей висновок, зокрема ґрунтується на показаннях самого засудженого, який підтвердив те, що завдав ОСОБА_10 удар палицею, хоча й заперечив, що - у голову, свідка ОСОБА_11 про те, що засуджений повідомив йому, що саме він наніс удар потерпілому по голові, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які підтвердили обставини конфлікту. Ці показання узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи, та іншими доказами, наведеними у вироку.

Жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_10 намагався вчинити будь-які неправомірні дії щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суду не надано.

Доводи захисника, аналогічні доводам його апеляційної скарги, про те, що тілесні ушкодження у потерпілого утворились внаслідок його падіння і удару об твердий предмет, а удар засудженого палицею прийшовся в плече чи руку, спростовуються висновком судово-медичної експертизи, згідно з яким тілесних ушкоджень на верхніх кінцівках потерпілого не виявлено.

За встановлених судом фактичних обставин діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК кваліфіковано правильно.

Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, обґрунтовано змінив вирок місцевого суду, виключивши посилання на активне сприяння засудженим розкриттю злочину, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення. Стосовно доводів апеляції захисника, аналогічних доводам його касаційної скарги, судом апеляційної інстанції наведено відповідні мотиви їх необґрунтованості, з чим погоджується й колегія суддів.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника і вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18