Справа № 1-145/2010 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2010 року Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Корха О.І.,

при секретарі - Александровій Н.Л.,

з участю прокурора - Батюк І.В., підсудних - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківка справу про обвинувачення

ОСОБА_1, 04.09Л 968 року народження, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 де й проживає по вул. Куйбишева. 27. освіта середня, розлученого, військовозобовязаного, працюючого водієм на підприємстві «Корюківка ліс» м. Корюківка, раніше судимого: 16.01.1998 року засуджений ОСОБА_4 р/с за ст. 145-5 ч.2, 167 ч.2, 42,44 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі. Згідно ст.46-1 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки та штрафом 200 гривень, (судимість погашена); 21.08.2001 року притягнутий Корюківським РВ УМВС в якості обвинуваченого за ст. 114 КК України (редакції 1960 р.), 27.09.2001 року постановою Корюківського р/с кримінальна справа закрита в звязку з законом «Про амністію» від 05.10.2001 року; 05.06.2007 року засуджений ОСОБА_4 р/с за ст. 185 ч.2 КК України (2001 р.) до 2 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. (судимість погашена);

06.10.2009року засуджений ОСОБА_4 р/с за ст. 185 ч.І КК України до 80 годин громадських робіт (судимість погашена), в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 де і проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, невійськовозобовязаного, не працюючого, раніше судимого: 16.03.2010 року засуджений ОСОБА_4 р/с за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік (судимість не знята), в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 де і проживає по вул. Шкільна, З/а, ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженого, військовозобовязаного, непрацюючого, раніше не судимого, в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2010 року близько 1:00 години в м. Корюківка ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 з метою скоєння крадіжки прибули на охоронювану територію МТФ №2 ВСК ім. Горького де попередньо домовившись з сторожем даної ферми ОСОБА_3, таємно, шляхом вільного доступу скоїли крадіжку б/в платформу від причепа 2 ПТС-4, загальною вартістю 986 гривень, належну ВСК ім. Горького м. Корюківка, яка знаходилася на території МТФ №2 біля будівлі сіно-складу на землі.

ОСОБА_2 16.03.2010 року був засуджений Корюківським районним судом за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_2 був звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Однак будучи звільненим від відбуття покарання останній на шлях виправлення не став і знову скоїв новий умисний злочин, а саме:

11 серпня 2010 року близько 1:00 години в м. Корюківка ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_1 з метою скоєння крадіжки прибули на охоронювану територію МТФ №2 ВСК ім. Горького де попередньо домовившись з сторожем даної ферми ОСОБА_3, таємно, шляхом

вільного доступу скоїли крадіжку б/в платформу від причепа 2 ПТС-4, загальною вартістю 986 гривень, належну ВСК ім. Горького м. Корюківка, яка знаходилася на території МТФ №2 біля будівлі сіно-складу на землі.

11 серпня 2010 року близько 1:00 години в м. Корюківка ОСОБА_3 перебуваючи на робочій зміні, а саме, здійснюючи охорону території МТФ №2 ВСК ім. Горького м. Корюківка, будучи в стані алкогольного спяніння, попередньо домившись з ОСОБА_5 та ОСОБА_1, таємно, шляхом вільного доступу скоїли крадіжку б/в платформу від причепа 2 ПТС-4, загальною вартістю 986 гривень, належну ВСК ім. Горького м. Корюківка, яка знаходилася на території МТФ №2 біля будівлі сіно-складу на землі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненому злочині визнав повністю та показав, що в ніч з 10.08.2010 року на 11.08.2010 року коли він відпочивав вдома до нього на мобільний телефон близько 00:30 години зателефонував його знайомий ОСОБА_2. Олексій запропонував йому підїхати до ферми ВСК ім. Горького, яка розташована в м. Корюківка по вул. 8-го березня. На території даної ферми він сказав, що знайшов металеву платформу з тракторного причепа, яку можна «порізати» та викрасти. На дану пропозицію він погодився і взявши з собою з дому газову сварку, поїхав на своєму автомобілі НОМЕР_1, оранжевого кольору, до якого причепив причеп д.н. СВ 32-82 XX, на вище вказану ферму на території якої його чекав ОСОБА_2. Близько 00:40 години він підїхав до центрального вїзду на ферму де його чекав ОСОБА_2. Посадивши до машини ОСОБА_2, останній показав йому дорогу по території ферми де він знайшов раму з причепа. Після цього він на машині обїхав сарай та підїхав до місця на яке вказав ОСОБА_2. Заглушивши мотор автомобіля вони вийшли з машини та він розмотавши сварку почав різати раму, а ОСОБА_2 стояв поряд з ним. Коли вони різали причеп то до них підходив сторож ферми з яким спілкувався ОСОБА_2, а він даного чоловіка бачив лише з далеку. Розрізавши раму причепа на сім частин вони з ОСОБА_2 склали метал на причеп та відвезли його до його до дому де залишили метал під парканом в кущах. Даний метал він хотів лишити собі. Прикинувши, що з металу десь близько 300 кілограмів, він дав ОСОБА_2 260 гривень з урахуванням на те, що 130 гривень ОСОБА_2 віддасть сторожу, за те, щоб останній нікому не розповів за дану крадіжку. Розрахувавшись з ОСОБА_2 він відвіз його до дому, після чого повернувся та ліг спати. року до нього до дому приїхали працівники міліції, при усній бесіди з якими він зізнався в скоєні крадіжки металевого причепа з ферми та добровільно видав порізаний причеп. Цаний автомобіль та причеп не належить йому, автомобілем він керує за дорученням в причеп іалежить його тестю. Раніше дані ним свідчення він підтримує, розкаюється в скоєному та іросить суд його суворо не карати.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе у вчиненому злочині визнав повністю та показав, що він працює пастухом в ВСК ім. Горького на МТФ №2. 08.08.2010 року він вдень зустрів свого знайомого ОСОБА_3, який працює сторожем на МТФ №2. В даного чоловіка він спитав чи можна під час його наступної зміни забрати «на метал» , тобто викрасти, металеву раму з тракторного причепа, що знаходиться на території ферми, яку він бачив коли гнав скот. ОСОБА_3 дав йому дозвіл, після чого він йому сказав, що за даний дозвіл він дасть йому трохи грошей та пляшку горілки. 10.08.2010 року близько 24:00 години він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_1 та сказав йому, що знайшов трохи металу на фермі в «Мілейках», взяти, тобто викрасти який, тобто ОСОБА_2, дозволив сторож. Олександра він попросив взяти газову сварку і щоб він приїхав на своєму автомобілі до центрального входу на ферму, де він його буде чекати. Зустрівшись близько 00:30 години з ОСОБА_1 біля центрального вїзду на ферму, який приїхав на своєму автомобілі марки ВАЗ 21011, оранжевого кольору, з автомобільним причепом. Спочатку вони з ОСОБА_1 пройшли по території ферми пішки до місця де лежала рама з причепа, щоб обдивитися підїзд до неї, а потім вже на машині підїхали до неї. Підїхавши до місця де знаходилася рама з причепу, ОСОБА_1 розмотав сварку та почав різати раму, а він почав розмовляти з ОСОБА_3, який підійшов до нього, коли вони підїхали. ОСОБА_3 він дав пляшку горілки яку приніс з собою, після чого сторож пішов до сторожки, а вони порізавши раму причепа на сім частин, загрузили метал на причеп та поїхати до дому ОСОБА_1 де метал скинули в бурян, що ріс біля паркану його будинку. Прикинувши приблизну вагу металу, ОСОБА_1 дав йому 260 гривень, з

яких 130 гривень він повинен був віддати сторожу, щоб той мовчав про дану крадіжку, що він зранку наступного дня і зробив. Раніше дані ним свідчення він підтримує, розкаюється в скоєному та просить суд його суворо не карати. Також пояснив, що він згоден з покаранням яке просить прокурор призначити йому за скоєння даного злочину.

В судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе у вчиненому злочині визнав повністю та показав, що 08.08.2010 року у день він зустрів свого знайомого ОСОБА_2, який при бесіді запитав чи можна у його наступну зміну порізати на металолом , раму з тракторного причепа, яка лежить на території ферми біля сіно складу, тобто скоїти крадіжку даної рами. Він йому сказав, що можна, тобто дав згоду на участь в скоєнні даної крадіжки . За вказане ОСОБА_2 пообіцяв йому пляшку горілки та трохи грошей. Отже, 10.08.2010 року він о 21:00 годині прийшов на роботу. Обійшовши територію ферми та будівлі, які на ній знаходяться, тобто переконавшись, що все на місці він заступив на робочу зміну. О 21:30 годині завферми ОСОБА_6 відпустила молоковоз і пішла до дому, на фермі вже нікого не було і він лишився сам. Періодично він обходив територію ферми після чого сідав на лавку, що знаходилася біля сіно складу. Під час даної зміни він випив трохи спиртного та був на підпитку. Близько 1:00 години ночі тобто вже 11.08.2010 року на територію ферми, а саме до сіно складу де лежала металева рама з причепу, підїхав легковий автомобіль з причепом. З автомобіля вийшло два чоловіка. Сказати яка була марка автомобіля він не може, але колір її був оранжевий. Коли автомобіль зупинився то до нього вийшов з машини та підійшов ОСОБА_2, який сказав, що він як вони з ним і домовлялися приїхав за рамою, після чого дав йому пляшку горілки і він пішов назад на лавку, щоб не мішати хлопцям. Другого чоловіка він не розгледів і сказати чи він його знає або описати його він не може. Він бачив з далеку як хлопці різали газо сваркою раму та складали її куски на причеп автомобіля. Порізавши раму хлопці поїхали геть, а він лишився на фермі до ранку, після чого в кінці зміни, а саме о 6:00 годині ранку, коли на ферму прийшли доярки він зібрався та пішов до дому. Цього ж ранку до нього до дому приїхав ОСОБА_2 та дав йому 130 гривень, за те що він дозволив йому забрати раму. Коли він давав дозвіл ОСОБА_2 забрати з території ферми раму з причепа він знав, що він скоює крадіжку рами і він в даній крадіжці також приймає участь. Раніше дані ним свідчення він підтримує, розкаюється в скоєному та просить суд його суворо не карати.

Також вина підсудних доведена показами свідка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка показала, що вона працює в ВСК ім. Горького м. Корюківка де займає посаду завідуючої МТФ №2, що знаходиться в м. Корюківка в «Мілейках». 10.08.2010 року вона була на робочому місті до 21:30 години. Того дня сторож ферми ОСОБА_3 прийшов на роботу та заступив на пост о 21:00 годині. Перед тим, як заступити на зміну ОСОБА_3 вона, тобто ОСОБА_6 обійшла території ферми та приміщення після чого впевнившись, що все на місті вона поїхала до дому.

11.08.2010року о 8:00 годині вона приїхала на роботу де виявила, що з території ферми зникла стара рама з тракторного причепа, яка лежала на землі поряд з будівлею сіноскладу і звечора була на місці. На землі звідки було викрадено вище вказану раму було видно сліди її розрізання газовою сваркою та сліди від протекторів автомобіля, напевно на якому приїздили злодії. Виявивши факт крадіжки рами причепа вона зателефонувала в міліцію та директору ВСК. Коли вона прийшла на роботу то сторожа вже не було так як його вартова зміна закінчується о 6:00 годині ранку.

Через деякий час від працівників міліції вона дізналася, що до вище вказаної крадіжки причетні сторож ОСОБА_3 та пастух ОСОБА_2 Раму причепа було знайдено порізаною у одного з жителів м. Корюківка та повернуто до ВСК.

Також пояснила, що вона, тобто ОСОБА_6, як представник ВСК ім. Горького претензій до осіб, які скоїли крадіжку рами з причепа, матеріального та морального характеру не має і в подальшому мати не буде, так як хоча рама і порізана на частини, але повернута, однак вона хоче, щоб винні особи понесли відповідальність за свій негідний вчинок. Раніше дані нею свідчення вона підтримує, та просить суд суворо не карати підсудних.

Крім показань свідка, вина ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводиться також:

- даними заяви та відношенням від ВСК ім. Горького, згідно яких було повідомлено працівників міліції про скоєння крадіжки майна ВСК ім. Горького ; (а.с.3,6)

- даними протоколу добровільної видачі від 12.08.2010 року , згідно якого підсудний ОСОБА_1 добровільно видав працівникам міліції розрізану на частини металеву раму з тракторного причепу, яка з його слів була викрадена з території МТФ№2 ВСК ім. Горького по вулиці 8 Березня; (а. с. 14)

- даними протоколів відтворення обстановки і обстави події з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, які на місці показали як саме вони скоїли крадіжку металевої рами з тракторного причепу, тобто б/в платформу від причепа 2 ПТС-4 з охоронюваної території МТФ №2 ВСК ім. Горького за участі сторожа ОСОБА_3 ; (а.с. 49-52)

За таких доказів, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 доведена повністю і їх дії кваліфіковані органами досудового слідства правильно за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне, вчинене за попередньою змовою групою осіб викрадення чужого майна.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який характеризується посередньо за місцем проживання , за місцем роботи характеризується позитивно, судимість погашена, повністю визнав вину та щиро розкаявсь.

Обставинами., які помякшують покарання підсудного ОСОБА_1В є щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1В . судом не встановлено.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1В . щиро розкаявся в скоєному, те, що судимість у нього погашена, характеризується посередньо за місцем проживання , за місцем роботи характеризується позитивно, за таких обставин, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання за скоєний злочин передбачений ст.185 ч.2 КК України в вигляді позбавлення волі на певний строк , з застосуванням ст. 75 КК України, а саме призначити звільнення від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на нього ряду обовязків на час іспитового строку згідно ст. 76 КК України, бо його виправлення та перевиховання можливе і без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1В . до набрання вироком чинності, слід залишити підписку про невиїзд.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_3, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який характеризується посередньо за місцем проживання , не судимий, повністю визнав вину та щиро розкаявсь.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_3 є щире каяття в скоєному злочині.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3 є скоєння злочину в стані алкогольного сп»яніння.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_3 щиро розкаявся в скоєному, те, що він не є судимим, характеризується посередньо за місцем проживання , за таких обставин, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за скоєний злочин передбачений ст.185 ч.2 КК України в вигляді позбавлення волі на певний строк , з застосуванням ст. 75 КК України, а саме призначити звільнення від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на нього ряду обовязків на час іспитового строку згідно ст. 76 КК України, бо його виправлення та перевиховання можливе і без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3. до набрання вироком чинності, слід залишити підписку про невиїзд.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який характеризується посередньо за місцем проживання, який скоїв даного злочина в період умовного відбуття покарання, судимість не погашена, повністю визнав вину та щиро розкаявсь.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 є щире каяття в скоєному злочині.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_2 є рецидив злочину.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_2 в період відбуття призначеного судом покарання, тобто в період іспитового строку скоїв злочин середньої тяжкості, повністю визнав вину, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, за

таких обставин суд вважає, що перевиховання підсудного ОСОБА_2 не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за необхідне підсудному ОСОБА_2 за скоєння даного злочину за ст.185 ч,2 КК України спочатку призначити покарання за злочин в вигляді позбавлення волі на певний строк.

Після цього на підставі ст.71 КК України підсудному ОСОБА_2 необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Корюківського районного суду від 16.03.2010 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк . змінивши підсудному в залі суду міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на утримання під вартою в Новгород-Сіверській УВЗ №31 УДДУ ПВП України в Чернігівській області, строк відбуття покарання слід рахувати з моменту початку його утримання під вартою працівниками міліції.

Речові докази по справі: металеві частини з тракторного причепа, які зберігаються на території ВСК ім. Горького в м. Корюківка, залишити у користуванні ВСК їм. Горького, після набрання вироком законної сили.

Судових витрат по справі немає. Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на - 3 ( три ) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на -1 ( один ) рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покласти обовязок:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінальної-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати ,винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на - 1 ( один ) рік.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_2 частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Корюківського районного суду від 16.03.2010 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк - 1 ( один ) рік 1 ( один ) МІСЯЦЬ.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 змінити в залі суду з підписки про невиїзд на утримання під вартою в УВП (№31) м. Новгород-Сіверський Чернігівської області.

Строк відбування покарання підсудному ОСОБА_2 рахувати з моменту утримання під вартою, тобто з 17 листопада 2010 року.

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на - 3 ( три ) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на - 1 ( один ) рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обовязок:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінальної-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: металеві частини з тракторного причепа, які зберігаються на території ВСК ім. Горького в м. Корюківка, залишити у користуванні ВСК ім. Горького, після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлений. Судових витрат по справі немає.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції до Корюківського районного суду Чернігівської області.

Суддя:

ОСОБА_7