Ухвала іменем україни 01 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалено стягнути з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12000 грн., моральної шкоди 5000 грн.; з ОСОБА_6 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

За обставин встановлених судом та детально наведених у вироку ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 08 липня 2014 року, близько 15 год. керуючи на підставі трудового договору технічно справним вантажним автомобілем «Мерседес Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та рухаючись по вул. 8-го Березня зі сторони вул. Богомаза в напрямку вул.Янтарної в м. Дніпропетровську, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_4 , який стояв біля правого краю проїжджої частини дороги, при виконанні маневру правого повороту на вул. Спартака, ОСОБА_5 діючи неуважно, в порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, не прийняв заходів до зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого ним автомобіля або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року вказаний вирок щодо ОСОБА_5 змінено в частині задоволення цивільного позову, зменшено суму стягнення з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з 12000 грн. до 9950 грн. У решті вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 та призначене покарання, просить постановлені судові рішення в частині вирішення цивільного позову змінити, стягнувши з володільця вантажного автомобіля ОСОБА_6 100000 грн. моральної шкоди, а з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12000 грн., оскільки від отриманих травм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він змушений продовжувати лікування. При цьому, подав клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що у зв`язку з перебуванням на амбулаторному лікуванні з 10 жовтня по 30 жовтня 2015 року не міг вчасно звернутись із касаційною скаргою.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Оскільки клопотання потерпілого про поновлення строку на касаційне оскарження містить достатні підстави для поновлення цього строку, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на нижчевикладене.

Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України та вид і розмір призначеного покарання в касаційній скарзі потерпілого не оспорюється.

Доводи потерпілого ОСОБА_4 , викладені в касаційній скарзі щодо несправедливого вирішення судом цивільного позову, є не обґрунтованими.

Так, ч. 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З огляду на положення ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому, згідно зі ст. 24 цього ж Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до вимог ст. 26-1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За загальним правилом, установленим ч. 1 ст. 1167 ЦК України, місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позов потерпілого ОСОБА_4 , правильно виходив із зобов`язання відшкодувати шкоду, завдану фізичній особі неправомірними діями винного.
Колегія суддів вважає, що рішення про цивільний позов прийнято з урахуванням вимог статей 128, 129 КПК України та згідно положень статей 23, 1167, 1187, 1194 ЦК України і є правильним, оскільки з мотивувальної частини вироку слідує, що при вирішенні цивільного позову ОСОБА_4 в частині відшкодування шкоди суд першої інстанції врахував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий довгий час перебував на лікуванні, переніс сильний психоемоційний стрес, характер та глибину його моральних переживань, урахував розмір моральної шкоди, спричиненої у наслідок незаконних дій ОСОБА_5 , який керував автомобілем на підставі трудового договору з ОСОБА_6 та обґрунтовано дійшов висновку про часткове стягнення завданої моральної шкоди з володільця вантажного автомобіля ОСОБА_6 у розмірі 25 000 грн., з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12000 грн., моральної шкоди 5000 грн.

Суд апеляційної інстанції змінив вирок районного суду в частині задоволення цивільного позову, зменшив суму стягнення з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з 12000 грн. до 9950 грн., оскільки витрати в сумі 2050 грн. потерпілого до благодійного фонду «Розквіт» не пов`язані із страховим випадком.

Розгляд справи у суді апеляційної інстанції проводився у передбаченому законом порядку. Зміст ухвали є належним чином вмотивованим та обґрунтованим, відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Таким чином, цивільний позов в частині стягнення матеріальної і моральної шкоди з володільця вантажного автомобіля ОСОБА_6 та ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» вирішено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Переконливих підстав для скасування чи зміни судових рішень в частині цивільного позову з касаційної скарги потерпілого, не убачається.

При цьому, потерпілий не позбавлений можливості звернутися з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством України, у разі, якщо він продовжує лікування після винесення обвинувального вироку суду, який набрав законної сили.

З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які свідчать про необхідність перевірки матеріалів кримінального провадження, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3