АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1627/15 Справа № 194/299/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061, щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської
області, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2
ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок суду в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши більш м`яке покарання у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік. Вважає, що призначене судом покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі. Посилається на те, що суд не врахував всі пом`якшуючи захід примусу обставини. Стверджує, що перебуваючи в місцях позбавлення волі, не буде мати можливості компенсувати потерпілій заподіяну злочином матеріальну шкоду.
За вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185. КК України до покарання у виді громадських робіт на 240 годин; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи № 702-15 від 17 лютого 2015 року 98 грн. 40 коп.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 3 537 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у крадіжці, а також у крадіжці, вчиненій повторно, за обставин, детально викладених у вироку.
Як установив суд, вдень 05 серпня 2014 року ОСОБА_6 , знаходячись в якості гостя в квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , з дерев`яної шкатулки, яка знаходилась на письмовому столі у спальній кімнаті, викрав золоте кільце 585 проби, розміром 17,5, вагою 0,98 г, яке у верхній частині містить камінь цирконію, та золоте кільце 585 проби, розміром 17, вагою 1,96 г, яке у верхній частині містить камінь цирконію, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1 528 грн. 80 коп.
Крім того, ввечері 24 серпня 2014 року ОСОБА_6 , знаходячись в якості гостя в квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , з дерев`яної шкатулки, яка знаходилась на письмовому столі у спальній кімнаті, викрав золотий браслет 585 проби, розміром 17,5, вагою 3,02 г, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2008 грн. 30 коп.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_8 , які просили пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України,думку прокурора, яка вважала, що вирок слід залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційних скаргах, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, кваліфікованих за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, на яких ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_6 не наполягав. Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діяння за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовними підставами для скасування судового рішення, по кримінальному провадженню не встановлено.

Що стосується доводів про невідповідність призначення покарання тяжкості вчиненого злочину й особі обвинуваченого ОСОБА_6 внаслідок суворості, то колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу.

Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Так, суд, керуючись нормами закону, врахував дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання суд хоча й послався у своєму рішенні на те, що враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, дані про особу обвинуваченого, який завдану шкоду потерпілій не відшкодував, однак при призначенні покарання з його реальним відбуванням не достатньою мірою врахував обставин провадження.

Враховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду провадження, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_6 є таким, що не має судимостей, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, за місцем проживання характеризується позитивно, має молодий вік.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, суд без наведення мотивів призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, хоч сукупність вказаних вище обставин дає можливість пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання. Таке покарання за своїм видом та розміром має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Тому колегія суддів вважає за можливе згідно з п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України змінити вирок суду у вищевказаній частині щодо ОСОБА_10 .

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Пом`якшити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України до п`яти місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 остаточно визначити покарання у виді арешту на строк п`ять місяців.

В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді
_____________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4