Справа № 1-96/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2012 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Горбатовської С. А.

за участю:

секретарів Комар О. В., Бурдейній М. П.,

прокурора Вівдиченко О. І.,

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Перевальськ Луганської обл., росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого:

18.11.1998 року Луганським обласним судом за п. п. е), і) ст. 93 КК України на 11 років позбавлення волі;

14.04.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 203-1 КК України на 1 рік позбавлення волі з конфіскацією дисків, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше судимим, 01.07.2011 року, приблизно о 20 год., знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 71, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи зухвалість, підійшов до ОСОБА_4 та кулаком наніс останньому два удари в голову, від чого, ОСОБА_4 впав на землю. ОСОБА_2, діючи з особливою зухвалістю, продовжив ногами наносити ОСОБА_5 удари по голові та тулубу, завдаючи останньому фізичного болю. Після чого, ОСОБА_2, скориставшись тим, що ОСОБА_4 не може чинити опору, відкрито викрав з кишені останнього чуже майно, а саме: мобільний телефон "LG", вартістю 222 грн. з сім -карткою оператора мобільного зв'язку "Київстар", вартістю 35 грн.; гроші в сумі 280 грн.; картку "Укргазбанк", яка матеріальної цінності для потерпілого не становить. Після чого, ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 537 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів не визнав, заявлений у справі цивільний позов визнав повністю та показав, що він 01.07.2011 року, приблизно о 18 год., знаходився у кафе, що по бул. І. Лепсе у м. Києві, де зі своїми знайомими вживав пиво. До їх стола присів раніше не знайомий йому чоловік, яким, в подальшому, виявився ОСОБА_4, з яким він продовжив вживати пиво. В ході розмови між ним і ОСОБА_4 виник словесний конфлікт. Коли ОСОБА_4 уходив, останній штовхнув стілець, на якому він, ОСОБА_2, сидів. Така поведінка ОСОБА_4 його розлютила. Коли ОСОБА_4 пішов, він вирішив піти за останнім. Він наздогнав ОСОБА_4 біля буд. № 71 по бул. І. Лепсе та кулаком правої руки наніс останньому два удари в голову, від чого ОСОБА_4 впав на асфальт. Коли останній намагався піднятись, він кулаком наніс ОСОБА_4 один удар в голову та декілька ударів ногою по тулубу. ОСОБА_4 лежав на асфальті, він, нахилившись до останнього, витягнув з кишені жилетки останнього гроші та сказав ОСОБА_4, що поверне гроші, коли останній протверезіє, а також підібрав з асфальту мобільний телефон ОСОБА_4, що випав. Гроші і телефон він мав намір повернути ОСОБА_4 пізніше. Після, він пішов. Зустрівшись із знайомими, він пішов до кафе, де витратив гроші на спиртне. В подальшому, він був затриманий працівниками міліції.

В судовому засіданні оголошені показання свідка ОСОБА_7, дані в ході досудового слідства (а.с. 57 Т.1), у відповідності до яких свідок 01.07.2011 року, приблизно о 18 год., знаходився у кафе по вул. Білецького, 11 у м. Києві, де разом із ОСОБА_8 і ОСОБА_2 та іншими вживав спиртні напої. Через деякий час серед присутніх осіб він помітив раніше не знайомого чоловіка, якого представили ОСОБА_4. Коли він і ОСОБА_8 пішли до іншого кафе, то по дорозі зустріли ОСОБА_2, який повідомив, що між ним, ОСОБА_2, і ОСОБА_4 виник конфлікт. ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_4. У ОСОБА_4 випав мобільний телефон, який ОСОБА_2 забрав собі. Через деякий час, він, ОСОБА_8 і ОСОБА_2 були затримані працівниками міліції.

В судовому засіданні оголошені показання свідка ОСОБА_8, дані в ході досудового слідства (а.с. 56 Т. 1), у відповідності до яких свідок 01.07.2011 року, приблизно о 16.30 год., прийшов до кафе по вул. Білецького, 11 у м. Києві, де зустрів знайомих ОСОБА_9 і ОСОБА_2, з якими вживав пиво. Приблизно о 17.30 год., вони познайомились з раніше не знайомим ОСОБА_4, з яким вживали пиво та горілку. Через деякий час на грунті випитого спиртного між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в результаті чого ОСОБА_4 пішов. За декілька хвилин із -за столу став ОСОБА_2, який нікому нічого не пояснюючи, пішов. За 30 -40 хвилин він і ОСОБА_7 вирішили піти. Проходячи біля будинку культури по вул. Г. Севастополя, вони зустріли ОСОБА_2, який повідомив, що він, ОСОБА_2, наздогнав та вдарив ОСОБА_4, від чого останній впав. У ОСОБА_4 випав мобільний телефон, який він, ОСОБА_2, забрав. Після чого, він, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 пішли до кафе, де продовжили вживати спиртне. В подальшому, вони були затримані працівниками міліції.

В ході судового розгляду 17.09.2012 року до Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві направлено судове доручення для встановлення місця проживання потерпілого ОСОБА_4, яке виконано не було.

В судовому засіданні захисник підсудного заявив клопотання про повернення справи на додаткове розслідування, вважаючи, що подальший розгляд справи у відсутності потерпілого ОСОБА_4 є неможливим. Своє клопотання захисник мотивує необхідністю допиту потерпілого в судовому засіданні з метою повного і об'єктивного дослідження, а також перевірки показань потерпілого, даних в ході досудового слідства. При цьому, захисник вказує на те, що показання ОСОБА_4, дані в ході досудового слідства, істотно різняться з показаннями підсудного по обставинам вчинення злочинів, даними в ході досудового слідства і в суді.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити, а також просив суд змінити обраний відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

В судовому засіданні прокурор вважає неможливим подальший розгляд справи у відсутності потерпілого ОСОБА_4, заперечувала проти повернення справи на додаткове розслідування, просила суд застосувати до потерпілого ОСОБА_4 повторний примусовий привід в судове засідання або повторно дати судове доручення для встановлення місця перебування потерпілого. Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання підсудного в частині зміни обраного відносно нього запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд, вказуючи на відсутність підстав для такої зміни.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а справа -поверненню на додаткове розслідування з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 22, 64-66 КПК України прокурор, слідчий зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, в числі обставин, які підлягають доказуванню у кримінальній справі при провадженні досудового слідства, є час, місце, спосіб і інші обставини вчиненні злочину, винність обвинуваченого та мотиви злочину. При цьому, суд, прокурор, слідчий не вправі перекладати обов'язок доказування на обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 02.07.2011 року звернувся до Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві з заявою (повідомленням) про те, що приблизно о 21 год., наглядно знайомі по вул. Білецького, 20 відкрито заволоділи його особистими речами (а.с. 13 Т.1)

В подальшому, в ході досудового слідства потерпілий ОСОБА_4 показав, що 01.07.2011 року, приблизно о 20 год., біля буд. № 71 по бул. І. Лепсе у м. Києва наглядно знайомий ОСОБА_2 наніс йому удар в голову, від чого він впав на землю. Едуард руками і ногами наніс йому в голову декілька ударів, після чого, перевірив вміст його кишень та з задньої лівої кишені викрав 200 грн., з передньої кишені -80 грн., з правої передньої кишені джинсів - мобільний телефон "LG", вартістю 222 грн. з сім -карткою оператора мобільного зв'язку "Київстар", вартістю 35 грн., на рахунку якої грошей не було, з правої задньої кишені джинсів -картку "Укргазбанк", яка цінності не становить (а.с. 23 Т.1)

Дані показання потерпілий ОСОБА_4 підтримав в ході очної ставки з ОСОБА_2 (а.с. 58-59 Т.1)

В судовому засіданні прокурор вказувала на те, що показання потерпілого ОСОБА_4, дані в ході досудового слідства, підлягають дослідженню і перевірці з обов'язковою участю потерпілого в суді, оскільки показання потерпілого істотно різняться з показаннями підсудного по обставинам вчинення злочинів, даними в ході досудового слідства і в суді. Крім того, прокурор вважає, що показання потерпілого в суді необхідні для з'ясування питання щодо правильності кваліфікації органом досудового слідства дій підсудного.

Згідно вимог ст. 65 КПК України доказами у справі, в тому числі, є показання потерпілого.

За викладеним, суд дійшов висновку про неможливість подальшого розгляду справи у відсутності потерпілого ОСОБА_4

В ході розгляду справи до потерпілого ОСОБА_4 застосовувався примусовий привід в судове засідання, який не був виконаний у зв'язку з неможливістю встановити місце перебування останнього.

Дане судом Солом'янському РУГУ МВС України в м. Києві судове доручення по встановленню місця перебування потерпілого ОСОБА_4 виконано не було.

У відповідності до ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

П. 8 Постанови № 2 Пленуму ВС України "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" від 11.02.2005 року передбачено, що досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст. ст. 22, 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, у зв'язку з неможливістю допитати потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні по обставинах справи суд позбавлений можливості дослідити обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В ході додаткового розслідування органу досудового слідства необхідно встановити місце перебування потерпілого ОСОБА_4; допитати потерпілого ОСОБА_4 з приводу обставин вчинення злочину; провести інші дії для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи.

З приводу клопотання ОСОБА_2 про зміну обраного відносно нього запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд, суд, враховуючи тяжкість інкримінованих підсудному злочинів, дані про особу підсудного, відсутність даних про неможливість тримання підсудного у СІЗО, не вбачає підстав для зміни обраного відносно підсудного запобіжного заходу.

За викладеним, керуючись ст. ст. 22, 64-66, 281 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК України, повернути прокурору Солом'янського району м. Києва на додаткове розслідування.

Запобіжний захід відносно підсудного ОСОБА_2 - залишити без змін -тримання під вартою.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: