ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-4348ск15
П О С Т А Н О В А

14 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Cудової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3, розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_2 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2013 року та на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2013 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 115 КК України та призначено за цими нормами кримінального закону покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю; за ч. 1 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_2, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Ухвалою колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2013 року, у частині призначення ОСОБА_2 покарання за ч. 3 ст. 187 КК України і на підставі ст. 70 КК України, змінено шляхом виключення з резолютивної частини вироку додаткового покарання у виді конфіскації майна. У решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_2, посилаючись на неврахування судом окремих обставин, що пом'якшують покарання, порушує питання про перегляд судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу і додані копії вироку та ухвали, вважаю, що у витребуванні кримінальної справи слід відмовити у зв'язку з невідповідністю скарги вимогам ст. 350 КПК України (1960 року).

Касаційна скарга згідно з ч. 2 ст. 387, ст. 350 КПК України (1960 року) повинна містити вказівку на те, у чому полягає незаконність судових рішень, доводи на її обґрунтування та прохання особи, що подає скаргу.

Такі вказівка і доводи мають узгоджуватися з вимогами ч. 1 ст. 398 КПК України (1960 року), згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень касаційним судом є: істотне порушення кримінально-процесуального закону; неправильне застосування кримінального закону; невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

За результатами касаційного розгляду скарги суд, згідно з ч. 1 ст. 396 КПК України (1960 року), може прийняти одне з таких рішень: залишити вирок, постанову, ухвалу без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судові рішення і направити справу на нове розслідування, новий судовий чи апеляційний розгляд, або закрити справу; змінити вирок, постанову, ухвалу.

У поданій скарзі засуджена, посилаючись на неврахування судом окремих обставин, не мотивує, яким чином це вплинуло на законність і обґрунтованість судових рішень, та не наводить підстав для зміни чи скасування вироку і ухвали, передбачених ч. 1 ст. 398 КПК України (1960 року).

Не сформульовано автором скарги і конкретного прохання до суду касаційної інстанції, яке б узгоджувалося з положеннями ч. 1 ст. 396 КПК України (1960 року).

Згідно ч. 2 ст. 388 КПК України (1960 року) справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог статті 350 КПК України (1960 року) не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 388 КПК України (1960 року), п. п. 11, 15 розділу ХІ КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженій ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо неї для перевірки у касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3