Справа № 404/6617/14-к
Номер провадження 1-кс/404/1162/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , скаржника, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді матеріали скарги на постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 19.06.2014 року про закриття кримінального провадження 0000014 за попередньою кваліфікацією по ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 206 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2014 року слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000014 за попередньою кваліфікацією кримінальних порушень передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 206 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Не погоджуючись з рішенням слідчого, скаржниця ОСОБА_3 подала скаргу до Кіровського районного суду, в якій зазначила, що не погоджується з рішенням слідчого через поверхове розслідування кримінального провадження, тому оскаржувану постанову слід скасувати, матеріали кримінального провадження повернути прокурору для організації належного розслідування. Також просить вважати строк звернення до суду не пропущеним, оскільки вона після одержання постанови у десятиденний строк звернулася із скаргою в суд.

Слідчий викликався, не з`явився, розгляд скарги проведений відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, - з участю скаржника і прокурора. Відсутність слідчого не перешкоджає у розгляді скарги.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є не обґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає по наступним підставам:

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 19.06.2014 року слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000014 за попередньою кваліфікацією по ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 206 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя погоджується з висновками суб`єкта оскарження, викладеними в оскаржуваній постанові, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 206 КК України.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим проаналізовані усі доводи потерпілої сторони, а також данні об`єктивно зафіксовані у протоколах огляду місця події, обґрунтування яких викладені в оскаржуваній постанові.

Слідчий суддя не погоджується з доводами скаржника про поверховість досудового розслідування, яке на думку скаржника не забезпечило повного та всебічного з`ясування обставин по справі, оскільки КПК України не встановлений вичерпний перелік дій, обов`язкових до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення, у тому числі не існує обов`язку у сторони обвинувачення (органу досудового розслідування, слідчого) стосовно вчинення чітко визначених слідчих дій при здійсненні досудового розслідування того чи іншого кримінального правопорушення.

Посилання скаржника на наявність події кримінального правопорушення з огляду на фактично встановлені обставини по справі, слідчий суддя вважає помилковими, оскільки вони мають загальний характер, не є визначальними, тому не ґрунтуються на вимогах КК України, а відтак не повинні враховуватись при вирішенні скарги по суті.

Також слідчий суддя приходить до висновку, що особою, яка подала скаргу, не наведені переконливі доводи, які б стверджували про те, що шляхом проведення додаткових дій, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Сукупний правовий аналіз перерахованих норм, свідчить що саме на потерпілого покладається обов`язок по зазначеному провадженню довести належність та наявність майна, а також його найменування, тобто підтвердити розмір можливої шкоди від злочину. Всупереч наведених процесуальних вимог, потерпіла сторона не долучила оригіналів первинних бухгалтерських документів про набуття нею права власності на торгівельний модуль, а також речі, у тому числі їх оприходування, внесення до балансової та статистичної звітності і зберігання матеріальних цінностей у торгівельному модулі, який станом на липень 2012 року знаходився на 10 місці, ряд 8, ділянка, 1 на території «Колгоспного ринку», по вулиці 50 років Перемоги в місті Кіровограді. За таких умов є слушними висловлені слідчим твердження про відсутність складу кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки заходами вжитими на досудовому розслідуванні, встановлена відсутність факту таємного викрадення речей, через їх відсутність. Зафіксовані обставини, що містяться в протоколі огляду місця події від 26.11.2013 року, переконливо свідчать про відсутність слідів стороннього втручання до торгівельного модулю, належного скаржнику, відтак не існує об`єктивних доказів таємного викрадення майна.

Також є правильним і висновок слідчого про відсутність в діянні ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, оскільки потерпіла сторона не надала документального підтвердження що станом на липень 2012 року вона правомірно, на підставі договору або Закону користувалася земельною ділянкою/торгівельним місцем, зайнятими під торгівельним модулем, тобто законності здійснення нею господарської діяльності, яка фактично проводилася без дозволу на торгівлю. Слідчому, та при вирішенні скарги по суті, скаржник не надав документів дозвільного характеру про існуюче у неї право здійснення підприємницької діяльності в місці розташування торгівельного модулю. За таких умов наявність виключно свідоцтва фізичної особи-підприємця, не надає права скаржнику здійснювати господарську діяльність на власний розсуд у будь-якому місці на території України, без відповідного документального оформлення.

Диспозиція ст. 206 КК України передбачає настання кримінальної відповідальності за умови протидії у законній господарській діяльності.

Згідно п. 13 договору оренди торгівельного місця № к277,11 від 01.01.2011року, укладеного між підприємством «Колгоспний ринок» та орендарем ОСОБА_3 , зазначена угода припинила свою дію 31.12.2011 року. Після закінчення строку дії договору оренди, перебування торгівельного модуля скаржника на 10 місці, ряд 8, ділянка, 1 на території «Колгоспного ринку», залишилось на цьому місці без достатніх правових підстав, тобто обмежило права і свободи іншого субєкта господарських відносин, відтак переміщення торгівельного модуля належного скаржнику на інше місце (господарський двір «Колгоспного ринку»), жодним чином не утворює перешкод у законній діяльності скаржника, як фізичної особи-підприємця. Залишення модуля на попередньому місці без наявності діючих договірних відносин, не може вважатись законною господарською діяльністю. (а.с.74). При цьому слід зазначити, що всі суперечки між суб`єктами господарювання підлягають вирішенню за правилами встановленими Господарським процесуальним Кодексом України, тобто намагання заявника вирішити існуючі спірні правовідносини між підприємством «Колгоспний ринок» та його потенційними орендарями не є завданням кримінального розгляду (в розумінні ст. 2 КПК України), а тому не може вирішуватись у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Враховуючи ту обставину, що слідчий під час здійснення провадження здобув достатні данні, які вказують на відсутність події кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 206 КК України, рішення суб`єкта оскарження про закриття кримінального провадження № 0000014 прийняте слідчим з дотриманням вимог КПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Зважаючи на те, що в ході розгляду скарги слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, не порушив, вважаю необхідним відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 93, 94, 214, 303, 305, 306, 307,309, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 19.06.2014 року про закриття кримінального провадження 0000014 за попередньою кваліфікацією по ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 206 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України), відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1