АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2223/15 Справа № 191/3716/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ
28 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений 18 лютого 2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково, суд мотивує своє рішення тим, що останній за весь час відбування покарання не довів свого виправлення. ОСОБА_7 засуджений за тяжкий злочин, за час відбування покарання має 3 стягнення, заохочень немає, згідно характеристики, зарекомендував себе негативно, не працевлаштований, наміри працевлаштуватися не висловлює, свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог, допускає порушення вимог пожежної безпеки та безпеки праці, участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає.
В апеляції засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, задовольнити його клопотання та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. Посилається на те, що страждає на ряд захворювань, які позбавляють його можливості заробити заохочення. У матеріалах є довідка про те, що підприємство візьме його на постійну роботу після його звільнення.
Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав апеляцію та, посилаючись на вимоги Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, прокурора, який вважав, що ухвалу суду слід залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія вважає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню.
Суд правильно вказав на те, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
Ретельно перевіривши усі доводи ОСОБА_7 , дослідивши надані матеріали, особову справу засудженого, суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 засуджений за скоєння двох злочинів, один з яких є тяжким, на даний час своєю поведінкою та ставленням до праці за весь період відбуття покарання не довів свого виправлення. Суд обґрунтовано послався на матеріали особової справи та пояснення представника адміністрації колонії, згідно яких ОСОБА_7 , відбуваючи покарання, зарекомендував себе негативно, не працевлаштований, наміри працевлаштуватися не висловлює, свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог, допускає порушення вимог пожежної безпеки та безпеки праці, участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає (а.с.18), має 3 стягнення та немає заохочень (а.с.19). 30.09.2015 року рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, як особі, що не довела своє виправлення.
За таких обставин, підстав до скасування ухвали суду, навіть з урахуванням наявності у нього трьох неповнолітніх дітей та ряду захворювань, на що він посилається в апеляції, колегія не знаходить.
Що стосується пояснень засудженого про відбуття ним частини покарання в слідчому ізоляторі і необхідності застосування умовно-дострокового звільнення з урахуванням зазначеного строку, то виходячи з того, що дані обставини не були предметом дослідження в суді першої інстанції, а згідно з вимогами ч.3 ст.26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, беручи до уваги положення ч.3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII (далі - Закону) та вимоги ст.539 КПК України, якими передбачено особливий порядок розгляду зазначеного, вказані пояснення не можуть бути враховані колегією суддів при вирішенні питання про умовно - дострокове звільнення засудженого на підставі вимог ст.81 КК України.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити засудженому право на звернення до суду з клопотанням про застосування до засудженого вимог ч.5 ст.72 КК України в порядку, визначеному вказаним вище Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.404 КПК України, п.1) ч.1 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, ст.419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, - залишити без змін.
Судді: