Справа № 1-996/2011
В И Р О К

іменем України

"30" березня 2012 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Чаус М.О.

При секретарі Папенко Т.В., Гоменюк А.О., Сазонової В.Г.

За участю прокурора Сокирко Я.М., Постемської Ю.Ф., Коваленко Л.Б.

Адвоката ОСОБА_1

Захисника ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого охоронцем на автостоянці, зареєстрованого: м. Київ, Дніпровська Набережна, 23, кв. 65, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 18.05.2007 року Деснянським районним судом за ст. 186 ч. 2 КК України до двох років позбавлення волі; 15.06.2010 року Деснянським районним судом за ст. 190 ч. 2 КК України до одного року позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 08.04.2011 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.187ч.2 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, 14.04.2005 року, близько 03 години 00 хвилин, знаходячись неподалік будинку № 44 по вул. Попудренка в м. Києві, побачив раніше незнайомих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та з метою вчинення розбійного нападу, вступив у попередню змову з невстановленими досудовим слідством особами.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 та невстановлені досудовим слідством особи, з метою вчинення розбійного нападу та заволодіння чужим майном підійшли до ОСОБА_4, ОСОБА_5В, ОСОБА_6 та напали і почали наносити удари ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, заподіявши тілесні ушкодження, які були небезпечні для життя та здоровя потерпілих. Потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді : множинних ушибів та ссадин мяких тканин голови, закритого перелому кісток носу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Після отриманих тілесних ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 втратили свідомість. Подолавши волю до опору потерпілих, ОСОБА_3 та невстановлені досудовим слідством особи заволоділи майном ОСОБА_4, а саме: мобільний телефоном марки LG, вартістю 1500 грн., в якому знаходилась сім. Карта, яка матеріальної цінності не має, на рахунку якої грошей не було, грошима в сумі 20 грн. та золотим ланцюжком і золотим хрестиком, загальною вартістю 500 грн, чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2200 грн., а також майном ОСОБА_5 мобільним телефоном марки Нокіа-1100, вартістю 630 грн., в якому знаходилась Сім-карта оператора Діджус, вартістю 50 грн., на якій знаходилось 37 коп., кепкою з написом ОСОБА_7 Мерседес, вартістю 50 грн. та кросівками Умбро, вартістю 210 грн., чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 940 грн. 37 коп.

В подальшому, ОСОБА_3 та невстановлені досудовим слідством особи з місця вчинення злочину зникли та викраденими речами розпорядилися на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні, свою вину в скоєному не визнав та пояснив, що дійсно 14.04.2005 року, близько 03 години 00 хвилин, він знаходився з компанією знайомих на станції метро Чернігівськаі у них виник конфлікт з потерпілими, але в даному конфлікті участі не приймав і речей у потерпілих не забирав. Обставини конфлікту він не памятає, оскільки знаходився в алкогольному спянінні.

Разом з тим, вина підсудного підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні, пояснив, що 14.05.2005 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували на вул. Попудренка в м. Києві, неподалік станції метро Чернігівська. В цей час до них підійшов підсудній та близько пяти раніше незнайомих хлопців і між останніми та ним виникла сварка. В даній бійці його не били, він стояв осторонь з гітарою. Після того, як дані хлопці перестали їх бити і конфлікт закінчився, їх повели у двори, неподалік будинку №44 по вул. Попудренка в м. Києві. Коли вони знаходились неподалік дитячого майданчика та розмовляли з незнайомими раніше хлопцями, то у них почали забирати мобільні телефони, після чого почалася бійка. Йому розбили гітару на голові, внаслідок чого він втратив свідомість. На наступний ранок, коли він прокинувся то від друзів дізнався, що у них забрали їхні речі, а саме мобільні телефони та одяг та, що під час бійки його гітару, яка була при ньому поламали. Підсудний був в компанії, яка їх побила. В ході досудового слідства ОСОБА_3 пояснював, що це він їх побив та забрав речі.

Згідно оголошених в судовому засіданні протоколів допиту потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 46-48 т.1), які підтримав потерпілий в суді, останній в ході досудового слідства давав аналогічні покази та зазначав, що бачив як підсудний забирав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні, пояснив, що він 14.05.2005 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин разом із своїми друзями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 приїхали до його знайомої Ганни, яка на той час працювала на поліграфії Новий друк, що розташований неподалік від станції метро Чернігівська. Побувши у зазначеному місці вирішили йти додому, але на той час вже не ходив транспорт, тому ми вирішили йти пішки. По дорозі ОСОБА_6 захотів зателефонувати додому і вони пішли до таксофонів, які були розташовані по вул. Попудренка в м. Києві, неподалік станції метро Чернігівська. В цей час, близько 03 години, до них підійшов підсудний та близько пяти раніше незнайомих йому хлопців і між останніми та ним виникла сварка, після закінчення якої, їх повели у двори, неподалік будинку №44 по вул. Попудренка в м. Києві. Коли вони знаходились неподалік дитячого майданчика та розмовляли він побачив у ОСОБА_3, в руках знаходився його мобільний телефон марки Нокіа-1100, і коли він спробував його забрати то хлопці знову почали наносити їм тілесні ушкодження, а в подальшому зникли, а вони залишились на місці без свідомості. Хлопці забрали у нього мобільний телефон марки Нокіа-1100, вартістю 630 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора Діджус, вартістю 50 гривень, на якій знаходилось 37 копійок, кепку з написом ОСОБА_7 Мерседес, вартістю 50 гривень та кросівки УМБРО, вартістю 210 гривень.

Згідно оголошених в судовому засіданні протоколів допиту потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 39-40, 41-42 т.1), які останній підтримав в судовому засіданні, останній в ході досудового слідства давав аналогічні покази.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 14.05.2005 року приблизно о 03 годині 00 хвилин коли він знаходився із своїми знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по вул. Попудренка, 44 в м. Києві, до них підійшло декілька хлопців, які в подальшому почали їх бити, потім конфлікт припинився. Тоді хлопці їм запроплнували піти в двір, неподалік будинку №44 по вул. Попудренка в м. Києві та випити горілки для примирення. Коли вони знаходились неподалік дитячого майданчика та розмовляли ОСОБА_5 почав у когось вимагати повернути мобільний телефон після чого миттєво почалась бійка. Йому наносили удари відразу чотири чоловіки, але хто саме його бив він сказати не може. А в подальшому він впав на землю та втратив свідомість. На наступний ранок він прокинувся, сів на трамвай та поїхав додому де виявив, що в нього зникли особисті речі, а саме мобільний телефон марки LGвартістю 1500 гривень в якому знаходилась сім карта, оператора вже не памятає матеріальної цінності для нього не представляє, на рахунку грошей не було та золотий ланцюжок з золотим хрестиком загальною вартістю 500 гривень.

ОСОБА_3 він запамятав, бо він з усієї компанії був найменшим.

Згідно оголошених в судовому засіданні протоколів допиту потерпілого ОСОБА_4 ( а.с.29, 30-31 т.1), останній в ході досудового слідства давав аналогічні покази.

Відповідно до оголошених в судовому засіданні протоколу усної заяви ( а.с.14т.1), протоколу усної заяви (а.с.15т.1), протоколу усної заяви ( а.с.16т.1), схеми місця події (а.с.17т.1), 14.04.2005 року, близько 03 години 00 хвилин, неподалік будинку № 44 по вул. Попудренка в м. Києві, було вчинено розбійний напад на ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 а з метою заволодіння їх особистим майном.

У відповідності до оголошеної в судовому засіданні явки з повинною ( а.с.53т.1), підсудний ОСОБА_3 в ході досудового слідства свою вину в скоєному злочині визнавав в повному обсязі.

Згідно оголошених в судовому засіданні протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3 ( а.с.62т.1), протоколу допиту обвинуваченого ( а.с. 67-68т.1), підсудний ОСОБА_3 в ході досудового слідства свою вину в скоєному злочині визнавав в повному обсязі.

Відповідно до оголошеного в судовому засіданні протоколу очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ( а.с.71-72 т.1), протоколу очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ( а.с.73-75 т.1), потерпілі та підсудний в ході досудового слідства повністю підтверджували обставини скоєння злочину встановлені в ході судового слідства.

Згідно висновку експерта № 1316/э від 02.08.2005 року (а.с.77-79т.1) у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді : комплексу ушкоджень у вигляді синців, садин в області голови та обличчя, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозгу та закритого перелому кісток носа.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону України під час провадження досудового слідства по справі в судовому засіданні не встановлено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини підсудного за обставин встановлених як на досудовому слідстві так і в суді, а тому суд не може прийняти до уваги покази ОСОБА_3 щодо викладених ними обставин, рахуючи їх як захисну позицію, оскільки підсудний змінив свої показання в суді та вони суперечать зібраним доказам.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.187 ч. 2 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства небезпечним для здоровя особи, яка зазнала нападу /розбій/, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного.

Суд враховує, що підсудний вину в скоєному не визнав, скоїв злочин будучи неповнолітнім, що є помякшуючою обставиною по справі, працював, не одружений, його характеристики, раніше судимий, на час скоєння злочину не судимий.

Також судом враховано, що підсудний скоїв тяжкий злочин, обставини скоєння злочину, збитки потерпілим не відшкодував, думку потерпілих щодо міри покарання.

При призначенні покарання суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути повязана з позбавленням волі.

Оскільки злочин було скоєно неповнолітнім, то покарання слід призначати без конфіскації майна.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 ( семи) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_3, до вступу вироку в законну силу залишити без змін, утримання під вартою в Київському СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 07.06.2011року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом 15 діб через Дніпровський районний суд міста Києва з моменту його оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

СУДДЯ