Єдиний унікальний номер 0544/7847/2012
Номер провадження 11/775/6/2016

УХВАЛА
Іменем України
20 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справи про адміністративне правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську з використанням режиму відеоконференції
кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_6
на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утримані має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, працюючого ПП « ОСОБА_10 », мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України від 08.04.2014р. «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, -
Вироком встановлено, що ОСОБА_10 вчинив злочин за таких обставин.

30.12.2011 приблизно в 22-15 годині ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, біля промислового магазину «Белісімо», розташованого за адресою: м. Слов`янськ, вул. Смольна 112, зустрів раніше знайомого ОСОБА_11 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після чого між ними на грунті несподівано виниклих особистих неприязних стосунків виникла сварка, у ході якої ОСОБА_8 з метою нанесення тілесних пошкоджень, діючи умисно, спричинив п`ять ударів кулаками лівою та правою руки в область обличчя ОСОБА_11 , від яких останній впав на землю біля магазину, причинивши йому тілесні пошкодження у вигляді синців на повіках обох очей, рану лівої надбрівної області, садно в правої виличної області,синець на слизовій верхньої губи, садно в проекції правого кульшового суглоба. Після нанесених ударів ОСОБА_11 піднявся і продовжив спілкуватися з ОСОБА_8 , намагаючись розрядити конфліктну ситуацію, що сталось, при цьому спільно розпиваючи спиртні напої. Після чого приблизно о 22 годині 25 хвилин., продовжуючи перебувати в районі продуктового магазину «Белісімо», ОСОБА_8 на грунті раніше сформованих особистих неприязних відносин з ОСОБА_11 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи з злочинною недбалістю, що не передбачаючи можливості настання шкідливих наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, завдав два удари кулаками лівої і правої руки в обличчя ОСОБА_11 , від яких той з положення стоячи впав на землю, вдарившись потиличної частини голови об твердий грунт. В результаті чого своїми необережними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_11 закриту черепно-мозкову травму: підшкірну гематому потиличної області, крововиливу під тверду мозкову оболонку, під м`які мозкові оболонки мозочка, вогнище забиття-розтрощення речовини головного мозку правої лобової частки, крововилив в лівий бічний шлуночок головного мозку , які складаються в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, і від яких ОСОБА_11 помер у травматологічному відділенні ГБ імені Леніна міста Слов`янська.

У апеляції прокурор просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом допущено істотне порушення кримінально-процесуального закону. Суд визнав встановленим, що ОСОБА_10 с метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс п`ять ударів по обличчю потерпілого, від яких той упав на землю, і що у результаті дій ОСОБА_10 потерпілий отримав тілесні ушкодження. Суд допустив протиріччя, визнавши обвинуваченого винним у скоєнні необережного вбивства.

У апеляції потерпіла ОСОБА_6 просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального законодавства та неправильно застосував кримінальний закон. Суд не врахував дані огляду одежі засудженого, на якій була велика кількість п`ятен крові, що свідчить про тривале і жорстоке побиття засудженим потерпілого. Суд без наведення достатніх мотивів і без повної і об`єктивної оцінки всіх доказів по справі прийшов до висновку, що її син ОСОБА_12 загинув від травми, отриманої від падіння, а не від великої кількості ушкоджень голови, обличчя і тіла, отриманих в результаті умисних ударів, нанесених ОСОБА_10 . Вважає, що дії засудженого безпідставно кваліфіковані за ч.1 ст.119, а не за ч.2 ст.121 КК. Також суд порушив процесуальне законодавство і її права, оскільки після зміни прокурором обвинувачення на ч.1 ст.119 КК не врахував, що вона не погодилась на таку зміну і підтримувала обвинувачення за ч.2 ст.121 КК, проте суд це не врахував і продовжив слухати справи тільки в рамках обвинувачення, зміненого прокурором.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляції, потерпілу ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляції, захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які вважали, що апеляції задоволенню не підлягають, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції підлягають частковому задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.323 КПК 1960р. вирок суду має бути законним і обґрунтованим.

Вирок суду не може вважатися законним, якщо судом було допущене істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Частиною 1 ст.370 КПК 1960 року істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути справу і винести законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Судом допущені істотні порушення вимог КПК, які полягають у порушенні прав потерпілих.

З матеріалі справи видно, що новий судовий розгляд після скасування судом апеляційної інстанції раніше винесеного вироку розпочався за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (т.3 а.с. 79). Згідно протоколу судового засідання 19 жовтня 2015 року прокурор змінив обвинувачення і подав постанову, у якій ставиться питання про застосування кримінального закону, який передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин по ч.1 ст. 119 КК.

Статтею 277 КПК 1960 року передбачено, що в ході судового розгляду до закінчення судового слідства прокурор вправі змінити обвинувачення. Прокурор оголошує постанову і вручає її копії підсудному, його захиснику і законному представнику, потерпілому, позивачу, відповідачу і їх представникам. Якщо в постанові прокурора ставиться питання про застосування кримінального закону, який передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, чи про зменшення обсягу обвинувачення, то суд розясніє потерпілому і його представнику їх право підтримувати обвинувачення у раніше визначеному обсязі.

Вказані вимоги кримінально-процесуального закону належним чином не виконані. З матеріалів справі вбачається, що суд належним чином вказані вимоги закону не виконав. Згідно протоколу судового розгляду 19 жовтня 2015 року суд, отримавши постанову прокурора про зміну обвинувачення, зробив перерву у судовому засіданні до 28 жовтня 2015 року. Матеріали справи містять усні пояснення потерпілої ОСОБА_6 від 25 жовтня 2015 року, прийняті від неї і письмово оформлені слідчим ОСОБА_13 . У поясненні на ім`я начальника Слов`янського МВ ГУМВС вказано, що ОСОБА_6 повідомлено про необхідність з`явитися у суд 28.10.15р., і що вона відмовляється отримати повістку і постанову прокурора. Оскільки матеріали справи не містять даних, за чиїм дорученням ( суду, прокурора, начальника МВ ГУМВС чи за власною ініціативою) і по якій справі діяв слідчий ОСОБА_13 , і чи має відношення пояснення ОСОБА_6 на ім`я начальника МВ ГУМВС до справи у відношенні ОСОБА_10 .

Даних, що потерпіла ОСОБА_6 отримала від прокурора або на її адресу було направлено для ознайомлення постанову прокурора про зміну обвинувачення, що судом у судовому засіданні або письмово потерпілій було роз`яснено право підтримувати обвинувачення у раніше визначеному обсязі, прибути у судове засідання і заявити про свою позицію або іншим шляхом повідомити про це суд, матеріали справи не містять.

Суд на порушення прав потерпілих продовжив розгляд справи у межах зміненого прокурором обвинувачення за ч.1 ст.119 КК. Це вбачається з вступної частини вироку, у якій вказано, що ОСОБА_10 обвинувачується за ч.1 ст.119 КК, та з висновків суду у мотивувальній частині вироку щодо кваліфікації дій ОСОБА_10 . Суд у вироку не вказав, що перекваліфікує обвинуваченого з ч.1 ст.121 КК, а констатував, що кваліфікація за ч.1 ст.119 є правильною.

Вказане порушення права потерпілих на підтримання обвинувачення у раніше визначеному обсязі є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, яке перешкодило суду повно і всебічно розглянути справу і винести законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Відповідно до вимог ст.370 КПК 1960 року вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді суд першої інстанції має врахувати викладене, розгляну справу повно і всебічно, з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, у тому числі щодо меж обвинувачення, у яких справа має розглядатися. Інші доводи апеляційної скарги прокурора і потерпілої мають бути перевірені у ході нового судового розгляду

Підстав для задоволення клопотання потерпілої ОСОБА_6 і обрання щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 11, 15 Розділу ХІ «перехідні положення» КПК України та ст.ст. 366, 370 КПК України 1960 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_14 та потерпілої ОСОБА_15 задовольнити.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той суд же у іншому складі суддів.

Судді