Справа № 642/8643/14-к
Провадження № 1-кп/642/361/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 , 26 липня 2014 року біля 06 години 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Мегсеdes», р. н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Полтавський Шлях зі сторони вул. Муранова в сторону вул. Клапцова в м. Харкові, зі швидкістю, яка значно перевищувала допустиму швидкість у населених пунктах 60 км/год., чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

П.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год».

Під час руху по вищевказаній вулиці, в районі буд. 130/132 ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це не можливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділи міліції, власника дороги або уповноважений ним орган»

- п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди »

- п.13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу» та допустив зіткнення з автомобілем «Renault-Kangoo» р.н. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку перед автомобілем «Мегсеdes» зі сторони вул. Муранова по вул. Полтавський Шлях в сторону вул. Клапцова в м. Харкові, Від удару автомобіль «Renault-Kangoo» виїхав на праве узбіччя та зіткнувся з опорою електромережі.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault-Kangoo», ОСОБА_10 , 1965р.н., яка сиділа на задньому сидінні зліва, загинула на місці пригоди і згідно висновку судово-медичної експертизи №2339-ДМ/14 від 11.09.2014 причиною її смерті стала несумісна з життям тупа сукупна травма тіла; пасажир ОСОБА_5 , 1984р.н., яка сиділа на задньому сидінні з права в автомобілі «Renault-Kangoo», згідно з висновком судово-медичної експертизи №768-А/14 від 29.07.2014 року отримала ТЯЖКІ тілесні ушкодження, а саме : закриту черепно-мозкову травму з наявністю субопоневротичної гематоми лівої скроневої області, переобретальної гематоми, струс головного мозку, гостра хребетно-спинальна травма з наявністю закритого компресионно-осколкового перелому тіла сьомого шийного хребця, компресионно-осколкового перелому тіла третього грудного хребця, перелом головки третього ребра зліва, субкапсулярна гематома лівої нирки, закритий перелом нижньої третини діафаза правої ліктьової кістки без зміщення; ОСОБА_11 , 1988р.н., пасажир автомобіля «Renault-Kangoo» яка сиділа на передньому пасажирському сидінні рядом з водієм, згідно з висновком судово-медичної експертизи №786-А/14 від 31.07.2014 отримала ЛЕГКІ тілесні ушкодження та водій автомобіля «Renault-Kangoo» ОСОБА_4 , 1987р.н., згідно з висновком судово-медичної експертизи №789-А/14 від 31.07.2014 отримав ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Мегсеdes», не зорієнтувався у дорожній обстановці, рухався зі швидкістю, яка значно перевищувала допустиму у населеному пункті, тим самим вибрав не безпечну швидкість руху, обрав небезпечну дистанцію;, небезпечний інтервал та допустив зіткнення з автомобілем «Renault-Kangoo», в результаті чого автомобіль «Renault-Kangoo» виїхав на праве узбіччя та зіткнувся з опорою електромереж, що спричинило тяжкі наслідки.

Одночасно, після скоєння вказаного правопорушення 26.07.2014, близько 06.15, в районі будинку АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п.2.10 г),д) Правил дорожнього руху України, розуміючи, що своїми діями він поставив потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_5 у небезпечне для життя становище, маючи правовий обов`язок і реальну можливість надати медичну допомогу потерпілим, не прийняв мір для її надання, на місці дорожньо-транспортної події не залишився, а умисно, з метою уникнення, передбаченої законодавством відповідальності, покинув місця пригоди, залишивши потерпілих у небезпеці.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому йому звинуваченні визнав частково, повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а вину за ч.1 ст.135 КК України не визнав та вказав, що дійсно 26 липня 2014 року біля 06 години 10 хвилин він на автомобілі «Мегсеdes», р. н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Полтавський Шлях зі сторони вул. Муранова в сторону вул. Клапцова в м. Харкові, з допустимою швидкістю близько 60 км/год., спереду їхав автомобіль «Renault-Kangoo», він не справився з керуванням, оскільки його занесло на трамвайних рейках та допустив зіткнення.

Після цього вийшовши з автомобіля, він підбіг до однієї з потерпілих, з наміром здійснити допомогу, намагався зробити штучне дихання, перевірити пульс, але потерпіла була без свідомості, лежала на асфальті, з рота текла кров, а розлючені родичі, які були поруч відштовхнули його і він злякавшись самосуду та не маючи змоги надати їй допомогу близько п`яти семи хвилин залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи на іншій стороні дороги, коли приїхала швидка, яку викликав хтось, був не в змозі виправити ситуацію в якій опинився, пішов. Пояснив, що його рішення було свідоме, пов`язано з ризиком для власного життя чи здоров`я, він був в розгубленості і його долав страх.

Вину, згідно ч.1 ст. 135 КК України не визнав, оскільки свідомо не залишав без допомоги потерпілих, одну з яких він так і не побачив, що підтверджував в судовому засіданні, мав намір це зробити, але цього йому не дозволили інші люди, які були на місці ДТП. Вказує, що намагався телефонувати в швидку, але його телефон був розряджений.

Допитана при новому розгляді у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала в судовому засіданні, що вона разом з ОСОБА_10 яка знаходилась за водієм в автомобілі РЕНО державний номерний знак НОМЕР_2 26 липня 2014 року біля 06 години 10 хвилин рухалися по вул. Полтавський Шлях в напрямку вул. Елізарова. Спереду в автомобілі сиділа ОСОБА_11 , вона сиділа за нею і за кермом знаходився водій ОСОБА_4 В району перехрестя вул. Полтавський Шлях та Клапцова у м. Харкові сталося ДТП після якої вона отримала чисельні тілесні ушкодження стосовно яких проходить лікування і курс реабілітації в теперішній час. Пояснила, що внаслідок безпорадного стану нічого не пам`ятає, а чула лише голоси.

Заявила уточнений цивільний позов матеріального збитку в сумі 80000 грн., та моральної шкоди в сумі 300000 грн., який просила в своїй заяві задовольнити. (т.2 а.с.37-38)

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказав, що він керував автомобілем, як водій, 26 липня 2014 року біля 06 години 10 хвилин рухався по вул. Полтавський Шлях в напрямку вул. Елізарова на автомобілі РЕНО державний номерний знак НОМЕР_2 зі швидкістю не більше 40-50 км/годину. В салоні автомобіля знаходились ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 В районі перехрестя вул. Полтавський Шлях та Клапцова у м. Харкові сталося зіткнення, їхав по правій смузі, від бордюру 40-50 см., їхав прямолінійно, відчув удар ззаду. Автомобіль РЕНО почало крутити, а потім він зупинився, озирнувшись назад пасажирів в салоні не було, шибки вибиті, сидіння зламані, а коли вибрався з нього, автомобіль виявився розгорнутим навпаки. ОСОБА_10 , його матір лежала в одному двох метрах від автомобіля з відкритими очами. Він спробував надати їй першу допомогу, швидку намагалась викликати дружина. Водія автомобіля Мерседес взагалі не бачив, основну частину часу надавав допомогу матері.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12 пояснив, в той момент коли підбіг до дружини відразу набрав номер швидкої, та не бачив що водія « ОСОБА_13 » відштовхували, максимум бачив його в момент ДТП півтори хвилини, який стояв біля світлофора і кричав «Що я накоїв?»

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона після ДТП стояла біля потерпілої ОСОБА_5 , чи підходив водій «Мегсеdes» до останньої вона не бачила, особисто не просила не торкатись потерпілої, та не бачила спроби нащупати пульс.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що водій «Мегсеdes» на місці трагедії був близько трьох хвилин, що в той момент, коли він побіг за ковдрою під голову для потерпілої ОСОБА_5 , коли повернувся його вже не було, бачив лише, що останній стояв і махав руками.

В той же час свідка ОСОБА_15 суд позбавлений можливості допитати з об`єктивних причин, у зв`язку з перебуванням на тимчасово окупований території в Україні, тобто Криму в Російській Федерації, що підтверджується документально, та утриманням малолітньої дитини після пологів потерпілою ОСОБА_11 , що вплинуло на можливість бути присутньою під час всіх судових засідань.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що вона разом з ОСОБА_9 на автомобілі Мерседес під керуванням ОСОБА_9 рухалися 26 липня 2014 року близько 6 години ранку по вул. Полтавський шлях. Вона знаходячись в автомобілі заснула, оскільки була напідпитку. Прокинулась від поштовху і зрозуміла, що відбулося ДТП. Вона і ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не отримали. Вони вийшли з автомобіля, і побачили, що автомобіль РЕНО розбитий, а потерпілі знаходяться на землі. ОСОБА_9 з метою надання допомоги підійшов до особи, яка лежала на землі, але люди, що були поряд в агресивній формі стали висловлювати претензії в сторону ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_9 пішов. ОСОБА_9 на момент ДТП спиртні напої не вживав. Крім того, вказала, що ОСОБА_9 намагався нащупати пульс на шиї, на її погляд, знаходився на місці події хвилин десять.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що 26 липня 2014 року близько 6 години ранку він намагався перейти дорогу по пішохідному переходу по вул. Полтавський Шлях і в районі вул. Клапцова побачив ДТП, автомобіль Мерседес на великій швидкості наздогнав автомобіль РЕНО, який їхав в попутному напрямку на здійснив на нього наїзд в задню ліву частину, після чого його розкрутило та кинуло в опору. Він підійшов до потерпілих та намагався надати допомогу. Водій автомобіля РЕНО сказав йому, що водій автомобіля Мерседес підходив до потерпілої, подивився та відійшов, зі слів водія РЕНО.

Крім того, прокурором у судовому засіданні надані докази винуватості ОСОБА_9 , які суд безпосередньо дослідив, а саме:

Протокол огляду місця події від 26 липня 2014 року, відповідно до якого зафіксована обстановка після скоєння ДТП за участю водія ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Висновок експерта №2339-дм/14 від 11 вересня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_10 завдана відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забитої рани в тім`яній області, садно на обличчі зліва, крововиливи в м`які покрови голови в лівій частині голови, надриви твердої та м`якої мозкових оболонок в тім`яній та затилочній частині зліва, осколковий перелом тім`яної кістки, крововилив в мозок;

Закриту травму тулуба у вигляді крововиливу на боковій поверхні грудної клітки зліва в 5-8 міжреберї, прямі переломи 5-8 лівих ребер, непрямі переломи 2-8 ребер, 2 розриви в верхній долі легенів, розрив великої долі печінки, два розрива капсул селезінки, масивні крововиливи в жирову капсулу лівої нирки, розрив тканей в області лівої нирки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Причиною смерті стала несумісна для життя трупа травма тіла.

Висновок експерта №768-А/14 від 28 серпня 2014 року відповідно до якого ОСОБА_18 мали місце ушкодження закрита черепно-мозкова травма, гостра позвонково-спинальна травма з наявністю закритого компресійно-осколкового перелому тіла сьомого шийного возгонка та третього грудного позвонка, перелом головки третього ребра зліва, гематома лівої нирки, закритий перелом нижньої тре тини діафаза правої ліктьової кістки без зміщення, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Висновок експерта №681/14 відповідно до якого на момент скоєння ДТП робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «Мерседес» р.н. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, при цьому на автомобілі були відсутні будь-які несправності даних систем, які впливали б на їх вихідні параметри.

Висновок експерта №680/14 від 5 вересня 2014 року відповідно до якого в момент первинного контакту автомобіль Мерседес передньою правою частиною контактував із задньою лівою частиною автомобіля РЕНО. При цьому автомобілі Мерседес та Рено розташовувалися відносно один одного таким чином, що кут між їх поздовжніми осями був близьким до 0 градусів.

Висновками експерта №9611 від 23 вересня 2014 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля РЕНО державний номерний знак НОМЕР_2 складає 80310 гр. 80 коп.

Висновком експерта № 743/14 від 20 серпня 2014 року відповідно до якого В дорожній ситуації, що склалася, водій, який керував автомобілем «Мерседес» повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, та 13.1 Правил Дорожнього руху України.

В дорожній ситуації, що склалася, водій, який керував автомобілем «Мерседес» мав технічну можливість запобігти зіткненню автомобілів Рено та Мерседес шляхом виконання п.п. 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України.

В дорожній ситуації, що склалася, в діях водія, який керував автомобілем Мерседес вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.1 та 13.1 ПДД України, які з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів РЕНО та Мерседес.

В дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля РЕНО ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам ПДД України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів РЕНО та Мерседес.

Протокол слідчого експерименту з ОСОБА_4 , в ході якого потерпілий вказав обставини скоєння ДТП.

Протокол слідчого експерименту з ОСОБА_5 , в ході якого свідок вказав обставини скоєння ДТП.

Протокол слідчого експерименту з ОСОБА_9 , в ході якого звинувачений вказав обставини скоєння ДТП.

Висновок експерта № 772/14 від 4 вересня 2014 року, відповідно до якого в дорожній ситуації, що склалася, водій, який керував автомобілем «Мерседес» мав технічну можливість запобігти зіткненню автомобілів Рено та Мерседес шляхом виконання п.п. 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України.

В дорожній ситуації, що склалася, в діях водія, який керував автомобілем Мерседес вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.1 та 13.1 ПДД України, які з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів РЕНО та Мерседес.

В дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля РЕНО ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам ПДД України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів РЕНО та Мерседес.

Вказані докази, надані прокурором суд вважає належними та допустимими, та такими, які в повному обсязі підтверджують вину звинуваченого у скоєнні інкримінованих йому правопорушень.

Потерпілими до суду докази не надавались.

Стороною захисту не надано до суду доказів, які б спростовували доказів, прокурора.

Захисник обвинуваченого заявив про те що, в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.135 КК України, а тому стосовно нього в цій частині обвинувачення не доведено і його потрібно виправдати.
Однак, в цій частині суд зазначає наступне, що залишення без допомоги передбачає невжиття особою заходів, необхідних для відвернення небезпеки для життя потерпілого, незалежно від того, наскільки ефективною могла бути така допомога.
Отже, ухилення від надання допомоги особам, що перебували в небезпечному для життя стані, звернувшись з явкою з повинною майже через місяць після події, коли він усвідомив свій невиправданий вчинок, що вже зумовило настання суспільно небезпечних наслідків певного характеру.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Таким чином, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_9 вчинив - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 та отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 і такі його дії кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Крім того, суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження в наслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Із матеріалів досліджених в суді, з вивчення відомостей щодо особи ОСОБА_9 убачається, що він позитивно характеризується, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює, на утримання має малолітню дитину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини скоєння злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 суд визнає часткове відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжували б покарання обвинуваченого, відсутні.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі, оскільки його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, у зв`язку з порушенням ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху, суд вважає, що йому також слід призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В обґрунтування позовів потерпілих суд, визначаючи розмір відшкодування, враховує, що ОСОБА_9 добровільно відшкодовував витрати на лікування та поховання; частково компенсував в добровільному порядку матеріальний збиток; та вважає вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує тяжкість моральних страждань потерпілих.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Виходячи зі змісту обставин, викладених в позові ТДВ Страхова компанія «КРЕДО», та додатків до нього, про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу, позивач має право на відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 113 578, 80 грн.
Сума страхового відшкодування до виплати ОСОБА_19 з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № ОСГПО-110 від 29.01.2015 склала 33 184,73 грн., а на підставі страхових актів № ОСГПО-68 від 17.01.2015 та № ОСГПО-234 від 26.02.2015 склали 20 901,00 та 8 331,00 відповідно. Витрати на проведення оцінки склали 500 грн.
Сума страхового відшкодування до виплати ОСОБА_11 з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № ОСГПО-67 від 17.01.2015 склала 5 000 грн.
Сума страхового відшкодування до виплати ОСОБА_5 з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № ОСГПО-247 від 27.02.2015 склала 45 662,07 грн. у відповідності до наданих документів на лікування.
Таким чином, згідно ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю постраждалої особи.
Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Потерпілому відшкодовується також моральна шкода. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 % ліміту, визначеного вищезазначеним Законом. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яку має бути відшкодовано страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з положень ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, якими передбачено обов`язок особи відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розглядаючи позови про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, судам слід враховувати, що згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що у зв`язку з отриманими у результаті ДТП травмами, порушився попередній спосіб життя потерпілих та їх сім`ї. З`явилися психологічні фактори, які стали джерелом негативних емоцій та переживань. Втрачені душевний спокій, у зв`язку з неможливістю нормально пересуватися, турбують біль від отриманих травм і постійно відчувається дискомфорт.
Суд вважає необхідним визнати наявність отримання потерпілими моральної шкоди, яка полягала в суттєвій звичайного укладу його життя на час отримання ним тілесних ушкоджень та проходження лікування та реабілітації, що вплинуло на їх фізичний стан, що постійно знаходилися в нервовому, тривожному, депресивному стані, пов`язаному з тривогою за своє майбутнє під час проходження лікування та реабілітації.
Суд приймає до уваги той факт, що потерпілі дійсно зазнали моральних страждань у вигляді душевного хвилювання, викликаного ушкодженням здоров`я, фізичним болем, завданим травмами у результаті ДТП. Також суд вважає доведеним обставини щодо зміни укладу життя потерпілих, які виразились у неможливості нормальної життєдіяльності і тривалому лікуванні.
Відповідно до ч. 1 ст.1167, ст.23 ЦК України, а також п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
На думку суду, позови в частині завдання моральної шкоди підлягають задоволенню частково, виходячи з обсягу та тривалості моральних страждань, необхідністю додаткових витрат для відновлення звичного способу життя, засад розумності, виваженості та справедливості, враховується майновий стан винної у завданні шкоди особи, на утриманні якого є малолітня дитина.
Тобто, позови потерпілих слід задовольнити частково : ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди, яка полягає у втраті близької рідної людини, трагичної загибелі матері, в сумі 100 000 тис. грн., а позов ОСОБА_5 в сумі 150 000 грн. моральної шкоди, що виразилася в інвалідності та тривалому реабілітаційному періоді.
Позов ОСОБА_20 залишити без задоволення, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування в сумі 5 000 грн.

У задоволенні позовних вимог стосовно відшкодування матеріальної шкоди потерпілих, суд відмовляє, виходячи з доведеності підстав та розміру такої шкоди в судовому засіданні, оскільки ними не доведено, що їх право на відшкодування збитків на сьогоднішній день порушене у зв`язку із виплатою компенсації страховою компанією та добровільним відшкодуванням.
Процесуальні витрати слід розподілити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373-374КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286 та ч.3 ст. 135 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст. 286 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки;

-за ч.1 ст. 135 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 08 вересня 2014 року, тобто фактичної дати його затримання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Цивільні позови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.

В іншій частині позовів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за залучення експертів при проведенні експертиз у розмірі 4709 грн.20 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя