БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/760/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" вересня 2015 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Борзні кримінальне провадження за № 0000201 від 24.05.2015 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзни Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого з підстав ст.89 КК України, -

якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,

встановив:
21 травня 2015 року близько 21-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля кафе, що знаходиться у центрі с. Ядути по вул. Набережній, 40, під час сварки на грунті неприязних відносин з ОСОБА_5 , яка переросла у бійку, умисно наніс останньому удар кулаком в ліве вухо, а потім наніс удари дерев`яною дошкою по обличчю та спині. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 прибув до господарства ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , де, перебуваючи у господарському дворі, наніс ОСОБА_5 удар кулаком в обличчя.
У результаті нанесених ударів ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден правого крила носа, садна та ділянки забою м`яких тканин лівої надбрівної ділянки голови, синців правої та лівої очних ділянок обличчя з крововиливом у кон`юктиву лівого очного яблука, колотої рани в області грудей, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 29 від 25.05.2015 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я строком не більше 21 дня.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, визнав повністю, але не погодився з тим, що він заподіяв потерпілому удар по обличчю дошкою, яку навмисно з метою побиття ОСОБА_5 він відірвав від паркану перед тим, як той встиг сісти на мотоцикл і втікти з місця події.

В показаннях він пояснив, що 21 травня 2015 року близько 21-00 год. він зустрівся біля кафе, що знаходиться у центрі с. Ядути на вул. Набережній, 40, зі своїм односельчанином ОСОБА_5 . Між ними виникла сварка, яка переросла у бійку із взаємним нанесенням один одному ударів руками по голові та обличчю. Відчувши сильний удар в ніс, він, розлютившись, відірвавши від паркану дерев`яну дошку, наздогоняючи ОСОБА_5 , який на мотоциклі, що ним керував його син, почав від"їжджати від кафе, встиг нанести останньому удар дошкою по спині. Він заперечував факт нанесення ним удару дошкою по обличчю потерпілого, коли той озирнувся при початку руху на мотоциклі від кафе.
Потім він на автомобілі приїхав до місця проживання ОСОБА_5 . Побачивши останнього біля будинку, він продовжив бійку. Удари наносив в різні частини тіла ОСОБА_5 . Дружина ОСОБА_5 ОСОБА_6 почала захищати свого чоловіка і згодом вони припинили бійку і розійшлись по своїх домівках.
Потерпілий ОСОБА_5 в своїх показаннях в судовому засіданні пояснив, що 21.05.2015 року близько 21-00 год., перебуваючи з своїм сином ОСОБА_7 біля кафе, що знаходиться у центрі с. Ядути на вул. Набережній, 40, він побачив свого односельчанина ОСОБА_4 . Останній підійшов до нього і, нічого не кажучи, агресивно подивившись на нього, відійшов. Через деякий час він знову підійшов до них з сином і несподівано наніс удар кулаком по голові в ліву частину обличчя. Між ними почалась бійка і присутні в кафе їх на якийсь час розборонили. Коли вони з сином сіли на мотоцикл, він почув, як його кума, ОСОБА_8 , крикнула, що ОСОБА_4 їх наздоганяє. В той час, коли він повернув голову, відчув сильний удар дошкою по обличчю і потім відчув ще удар по спині. Коли вони з сином приїхали до себе додому, на подвір`ї з`явився ОСОБА_4 і продовжив наносити удари по голові та тулубу, але він втратив сили і не контролював, куди ці удари наносились. Коли їх розборонили, він зайшов у свій будинок. Міліцію викликала його дружина.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні в показаннях пояснила, що бачила, як 21.05.2015 року близько 21-00 год. до дому на мотоциклі під`їхали чоловік з сином. Через кілька хвилин під`їхав ОСОБА_4 , і вони почали наносити удари один одному в різні частини тіла. Бійка розпочалась біля паркану на вулиці і продовжилася на подвір`ї біля будинку. Вона та син намагались припинити цю бійку і згодом, коли вона змогла завести чоловіка всередину будинку, бійка припинилась. Щоб вгамувати чоловіків, вона викликала міліцію.
Свідок ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні, в своїх показаннях пояснила, що 21.05.2015 року близько 21-00 год. вона, почувши збуджені голоси чоловіків навпроти свого будинку, де розташований бар, вийшла на вулицю і побачила, як, сварячись, наносять один одному удари її кум ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Інші присутні поряд чоловіки а також син ОСОБА_5 намагалися їх розборонити. Коли ОСОБА_4 відійшов від ОСОБА_5 , син сів за кермо мотоцикла, а ОСОБА_5 у коляску, і почали від"їжджати. Несподівано з`явився з дошкою від паркану ОСОБА_4 і, наздоганяючи мотоцикл, наніс удар дошкою по спині ОСОБА_5 . Не пригадала, чи наносив ОСОБА_4 ще удари вказаною дошкою.
Отже, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, знайшла своє підтвердження під час допиту судом про обставини події обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які в показаннях підтвердили факт заподіяння ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень шляхом нанесення ударів кулаками по обличчю та дошкою по спині потерпілого.

Показання потерпілого ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 наніс йому удар дошкою по обличчю в той момент, коли він озирнувся на голос ОСОБА_8 , яка попереджала його про наближення ОСОБА_4 позаду нього, не знайшли підтвердження, виходячи з показань допитаних свідків та обвинуваченого, який не погодився з тим, що він заподіяв потерпілому удар по обличчю дошкою, що навмисно відірвав від паркану для побиття ОСОБА_5 , але той встиг сісти на мотоцикл і втікти з місця події. Водночас він не заперечував того факту, що наніс удар дошкою від паркану по спині ОСОБА_5 , наздоганяючи його, коли той тікав від нього з місця події на мотоциклі.

Поведінка потерпілого свідчить про його бажання припинити конфлікт з ОСОБА_4 , і водночас дії ОСОБА_4 , коли він навмисно наздогнав потерпілого і продовжив бійку на подвір`ї біля будинку останнього, свідчать про навмисний характер його дій, що не були спровоковані потерпілим.
Суд дійшов висновку, що всі тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого ОСОБА_5 , були заподіяні йому під час бійки, що відбулась з вини ОСОБА_4 за вказаних в обвинувальному акті обставин 21.05.2015 року.
Так, зі змісту акту судовомедичної експертизи № 29 від 25.05.2015 року вбачається, що в утворенні тілесних ушкоджень, встановлених в області голови, могла мати місце дія тупих предметів по механізму удару та тертя, а виникнення тілесного ушкодження, яке було встановлене в області тулуба, могло бути обумовлене дією гостродіючого колючого предмету.
Отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді саден правого крила носа, садна та ділянки забою м`яких тканин лівої надбрівної ділянки голови, синців правої та лівої очних ділянок обличчя з крововиливом у кон`юктиву лівого очного яблука, колотої рани в області грудей, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я, строком не більше 21 дня.
Тобто, доводи ОСОБА_4 про те, що він не наносив удару дошкою по обличчю потерпілому ОСОБА_5 не можуть його виправдовувати, виходячи із всієї сукупності заподіяних ним потерпілому тілесних ушкоджень.
Перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння під час події 21.05.2015 року в судовому засіданні не було доведено належними доказами.
Розбіжності в показаннях потерпілого та обвинуваченого стосовно місця на мотоциклі, яке займав потерпілий ОСОБА_5 , намагаючись втікти від ОСОБА_4 - не позаду водія, а в колясці і навпаки, суд розцінює як помилкове згадування обставин події потерпілим, оскільки він стверджував в суді, що після нанесення йому ОСОБА_4 удару дошкою по обличчю він короткочасно втрачав свідомість.
З огляду на встановлену під час судового слідства сукупність фактів, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є доведеною і що кваліфікація його дій, які виразились в умисному нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я строком не більше 21 дня є правильною, як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч. 2 КК України.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та виховання, судом враховуються положення ст.50 КК України, а саме, що вирок передбачає не лише покарання, а й виправлення засудженого, а також спрямований на запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Водночас, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить також із вимог ст.65 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного і його ставлення до скоєного.

Так, судом встановлено, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за своїм характером та ступенем суспільної небезпеки відповідно до ст.12 КК України кваліфікується як злочин невеликої тяжкості;

- він має посередню характеристику з місця проживання;

- обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України, є визнання обвинуваченим своєї вини у заподіянні потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень;

- обставин, що згідно з ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно з даними, наданими Борзнянською ЦРЛ, обвинувачений не перебуває на обліку у психіатра та нарколога.

З огляду на встановлені в судовому засіданні факти суд при обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи доводи потерпілого щодо міри покарання, дійшов висновку, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого щодо нього слід застосувати покарання, передбачене ст.125 ч.2 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

Разом з тим, враховуючи вказані дані щодо особи обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства за умовою звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України - періодично з`являтись для реєстрації та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. 125 ч.2 КК України, ст.ст.127-129, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, і застосувати покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтись для реєстрації та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів через Борзнянський районний суд.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1