В И Р О К

Іменем України

справа № 610/3433/15-к

провадження 1-кп/610/364/2015

м. Балаклія 20.11.2015 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: ОСОБА_1 ,

за участі:
обвинуваченого: ОСОБА_2 ,

представника потерпілого: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000206 про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 ; громадянина України; з професійно-технічною освітою, за спеціальністю: слюсар КВПіА; офіційно не працевлаштованого; не одруженого; раніше судимого:
05.09.2012р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 до 2р. позбавлення волі (звільнений від покарання з випробуванням на 3р. і покладенням обов`язків). За постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 06.10.2015р. направлений для відбування призначеного покарання. Під вартою з 16.10.2015р.,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

25 червня 2015 року приблизно о 04.00год. в АДРЕСА_2 , на 37 тупиковій колії залізничної станції, ОСОБА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, демонтував та намагався таємно викрасти належну відокремленому підрозділу «Ізюмська дистанція колії» державного підприємства «Південна залізниця» верхню будову колії, а саме: підкладки ДО 65 11шт. на 1191,80грн., костилі путьові 28шт. на 48,27грн, всього на 1240,07 гривень, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, т.я. на місці був викритий працівниками підприємства.

20 вересня 2015 року приблизно о 09.00год. в АДРЕСА_2 , на ділянці залізничної колії від стрілочного переводу № 63 до сигналу М 29 в напрямку під`їздної колії військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, демонтував та таємно, повторно викрав належну відокремленому підрозділу «Ізюмська дистанція колії» державного підприємства «Південна залізниця» верхню будову колії, а саме: підкладки ДО 65 7шт. на 758,40грн., костилі путьові 26шт. на 169,30грн, всього на 927,70 гривень, розпорядившись ними на свій розсуд.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованих йому злочинів винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочинів при обставинах, викладених у даному вироку.
Так, під час допиту в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що після вживання алкоголю 25.06.2015р. намагався викрасти вказане в обвинуваченні майно потерпілого, однак на місці був затриманий працівниками. Це ж повторив 20.09.2015р., викрадене привласнив. Заперечив самообмову.
Виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочинів, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочинів.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за викладеними фактами:

за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як

закінчений замах на таємне викрадення

чужого майна (крадіжка) (епізод I),

за ч. 2 ст. 185 КК України, як

таємне викрадення чужого майна

(крадіжка), вчинена повторно (епізод II).
Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого, при цьому встановлено що він: раніше судимий, з 16.10.2015р. направлений для відбування покарання у вигляді 2р. позбавлення волі; офіційно працевлаштований не був; з 2008 року перебуває на обліку у нарколога, в КВІ зі строком відбування покарання з випробуванням з 05.09.2012р. по 05.09.2015р., на обліку у психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; не одружений; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

В суді ОСОБА_2 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною.
Обставиною, що обтяжує покарання за епізодом I, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи обвинуваченому вид та міру покарання суд виходить з того, що: злочини є середньої тяжкості, вчинені в період відбування покарання, що свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте не бажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства, однак з огляду на позицію представника потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, повернення потерпілому вилучених предметів, поведінку в суді, не у максимальному розмірі санкцій, але у перевищуючому мінімальні.

Достатніх підстав для застосування правил ст. 69 КК України не убачається.

Т.я. цей новий злочин був вчинений після постановлення попереднього вироку і до повного відбування покарання, то за правилами ч. 1 ст. 71 КК України має місце сукупність вироків.

Тому суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.09.2012р. у вигляді 1 року позбавлення волі.

Остаточне покарання призначити у відповідності з правилами ч. 4 ст. 71 КК України, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Внаслідок того, що має місце сукупність злочинів, суд вважає можливим визначити покарання за вчинені злочини шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.

З урахуванням покарання, що призначається обвинуваченому, а також для забезпечення виконання даного вироку, запобіжний захід йому за цим кримінальним провадженням, до набрання вироком законної сили, необхідно застосувати у вигляді тримання під вартою.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, -

з а с у д и в:

1. ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання за:
oч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 1 рік 1 місяць позбавлення волі,

oч. 2 ст. 185 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

2.На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

3.На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.09.2012р. у вигляді 1 року позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

4.Застосувати до ОСОБА_2 за цим кримінальним провадженням запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

5.Початок строку відбування даного покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту взяття його під варту 16.10.2015р. в порядку виконання попереднього вироку.

6.Речові докази предмети злочину, що передані на зберігання потерпілому вважати повернутими законному володільцю; монтировку, що зберігається в ЛВ на ст. Основа УМВС України на Південній Залізниці за квитанцією № 194 - знищити
Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 394 КПК України підстав до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Головуючий ОСОБА_1