Дата документу Справа № 336/760/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/760/2015 Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/92/16 ОСОБА_1
Категорія ст. 186 ч. 2, Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 15 січня 2007 року ст. ст. 185 ч. 5, 187 ч. 2, 289 ч. 3, 69, 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 23 квітня 2010 року вирок переглянуто Апеляційним судом Запорізької області та засуджено за ст.ст. 187 ч. 4, 187 ч. 2, 289 ч. З, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Тримається під вартою з 06.01.2015 року, враховано в строк відбування покарання тримання під вартою з 24.12.2014 по 26.12.2014 року.

Зараховано в строк відбування покарання тримання під вартою з 24.12.2014 року по 26.12.2014 року.

Вироком вирішена доля речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУ МВС України в Запорізькій області судові витрати: за проведення дактилоскопічної експертизи №13 від 12.01.2015 у розмірі 614,90 грн., за проведення дактилоскопічної експертизи №22 від 21.01.2015 у розмірі 393,12 грн., за проведення дактилоскопічної експертизи №35 від 28.01.2015 у розмірі 491,92 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений заперечує вину у скоєнні інкримінованого злочину та просить скасувати вирок суду, вказуючи, що він, за проханням знайомого на ім`я ОСОБА_10 , приїхав до потерпілої, щоб отримати від неї грошові кошти. Однак, тільки він підійшов до ОСОБА_7 , його затримали співробітники міліції, при цьому його обшукали та нічого не знайшли та доставили за адресою: АДРЕСА_3 , де знов обшукали з тим же результатом. Після чого запросили до Шевченківського райвідділу міліції за адресою: вул. Чарівна, 27, де намагалися вручити пакет, в якому, як потім вияснилося, були грошові кошти.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 вважає вирок суду таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та постановленим з істотним порушенням вимог процесуального закону. Просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час затримання ОСОБА_8 у обвинуваченого не було вилучено будь-яке майно, під час адміністративного затримання в протоколі № 000905 від 24.12.2014 зазначено, що у відповідності до ст. 264 КУпАП не було проведено особистий огляд ОСОБА_8 та огляд його речей, жодних речей не було вилучено. Під час складання іншого адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення ЗП № 025645 від 24.12.2014р. знов був проведений огляд ОСОБА_8 і його речей, та жодних речей не було вилучено. Під час складання протоколу про затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в приміщенні Шевченківського РВ також нічого не було вилучено. На думку захисника, протокол від 24.12.2014р. огляду каб. № 35 Шевченківського РВ складений з порушенням норм КПК України, а отже є неналежним доказом, як і інші докази, отримані на підставі вказаного протоколу огляду, висновок експерта від 12.01.2015 № 13 та постанова слідчого ОСОБА_11 від 26.12.2015 про визнання речовими доказами грошових коштів в розмірі 300 гривень.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

24 грудня 2014 року приблизно о 12.30 годин ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, знаходячись біля під`їзду № 7 буд. АДРЕСА_4 , діючи повторно, із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, штовхнув лівою рукою ОСОБА_7 в праве плече та відкрито заволодів вихопивши полімерний пакунок потерпілої, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень, чим завдав останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

В апеляційній інстанції:

- прокурор не вбачав підстав для скасування вироку суду;

- потерпіла ОСОБА_7 вважала скарги необґрунтованими, висновок суду таким, що відповідає фактичним обставинам справи, оскільки, коли з надуманих підстав їй було по телефону запропоновано передати 2000 доларів США для працівників міліції, вона, зателефонувала до міліції та повідомила про незаконне вимагання грошей, а далі, з метою викриття злочинця, взяла пакет, дві газети, в які загорнула 300 гривень, та вийшла на вулицю, де до неї підійшов ОСОБА_8 , який почувши відповідь, що гроші принесла, штовхнув в праве плече та вирвав пакет з грошима, та почав втікати, а вона кричати, у зв`язку з чим, він був затриманий чоловіками, які, як виявилось потім, були співробітниками міліції, вказала, що на правдивість її показів ніхто не впливав;

- захисник вважав, що вирок підлягає скасуванню з наведених у апеляційних скаргах підставах;

- обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що на прохання знайомого приїхав до будинку, де мешкає потерпіла, з метою забрати кошти, які вона повинна була віддати, коли підійшов до потерпілої та спитав її ім`я, був затриманий відразу працівниками міліції, до будинку потерпілої він приїхав на таксі, у якості залогу за плату за проїзд залишив свій мобільний телефон, до пакету, який був потім вилучений у кабінеті приміщення міліції йому відношення не має, вважав, що вирок необґрунтований, бо противоправних дій не скоював.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційні скарги; думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг; пояснення потерпілої, яка вважала вирок районного суду законним і обґрунтованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово; перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають.

Згідно з положеннями ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, за обставинами, викладеними у вироку, відповідають фактичним обставинам і підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені та детально викладені у вироку.

Суд навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч.3 ст. 374 КПК України.

Повно, об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним даним, які містяться в наступних джерелах доказів:

-показаннях потерпілої ОСОБА_7 , яка поясняла суду, що 24 грудня 2014 року їй на телефон зателефонував начебто її син, а потім взяв слухавку слідчий міліції та вимагав 2000 доларів США. Після чого вона подзвонила по номеру «102» однак ніхто не приїхав. Потім їй знову було за телефоновано та сказано, що приїде хлопець. Вона взяла пакет, та дві газети, в які загорнула 300 гривень та вийшла. Підійшов ОСОБА_8 та спитав чи принесла остання гроші, на що вона відповіла, що так. Після чого обвинувачений вирвав у неї пакет, при цьому відштовхнувши її, та почав бігти. Не на далекій відстані він був затриманий співробітниками міліції. В суді апеляційної інстанції потерпіла підтвердила в повному обсязі свої попередні показання;

-поясненнях свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у судовому засіданні, з яких випливає, що в кінці 2014 року вони учотирьох, будучи співробітниками міліції, проводили розшукові роботи біля будинку 16 по вул. Авраменка в м. Запоріжжі. Почувши крики потерпілої, ОСОБА_16 разом з ОСОБА_13 застосували заходи щодо затримки ОСОБА_8 , який був на відстані приблизно 10 метрів від потерпілої, та який під час затримання чинив опір та виражався нецензурною лайкою. Свідки зазначили, що не доглядали затриманого ОСОБА_8 , оскільки не вважали це на той момент за необхідне. Крім того, свідок ОСОБА_14 зазначив, що 24 грудня 2014 року в кабінеті № 35 Шевченківського РВ ЗМУ України в Запорізькій області у ОСОБА_8 з під куртки випав пакунок;

-показаннях свідка ОСОБА_17 , у судовому засіданні, який пояснив, що працює в таксі і підвозив хлопця з вул. Кремлівській до будинку № 16 по вул. Авраменка в м. Запоріжжі, якого мав в подальшому повернути до вул. Кремлівській. Під`їхавши до зазначеної адреси, стояв біля дитячого майданчика, чоловік йому залишив замість грошей мобільний телефон, сказав, що повернеться. Через 5-10 хвилин свідок побачив, що його пасажир спілкувався з жінкою біля під`їзду та почав відлучатися від неї, потім чоловіка, якого він підвозив, повалили на землю, в подальшому йому пояснили, що останній затриманий, за його участю проводилися слідчий експеримент, де він дав показання щодо подій які відбулися.

Вищезазначені свідки і потерпіла були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, а також приведені до присяги у відповідності до вимог ст. 352 КПК України, про що містяться їх розписки у матеріалах справи, отже підстав вважати її показання неправдивими, про що зазначено в апеляційний скаргах, не має.

Пояснення потерпілої і свідків підтверджують дані, що відображені у відповідних документах, які є належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст. 85, 86 КПК України, а саме у:

*протоколі огляду предмета від 24.12.2014 року, а саме мобільного телефону «PHILIPS», що залишив пасажир, якого свідок ОСОБА_17 підвозив до буд. АДРЕСА_4 , якого в подальшому було затримано (т.1 а.с. 134-147);

*протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 , де останній вказав, що, працюючи таксистом, пересувався 24.12.2014 року з вул. Кремлівській до вул. Авраменка, 16, в м. Запоріжжі з чоловіком, та детально пояснив про події, які відбувались у вказаному дворі 24.12.2014 року (т.1. а.с.240-242);

*протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 ,в ході якого остання вказала про обставини вчинення саме ОСОБА_8 відносно неї злочину 24.12.2014 року біля буд. 16. по вул. Авраменко в м. Запоріжжя (т.1, а.с.243-245);

*протоколі огляду кабінету №35 Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 24.12.2014 року, під час якого біля ОСОБА_8 було виявлено та вилучено полімерний пакунок з надписом «LACOMBA» в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень трьома купюрами по 100 гривень, та дві газети «Суббота Плюс» за №№ 49, 50 за 2014 рік, а також вилученими ході обробки двома слідами папілярних візерунків з фото таблицями (а.с.203-205);

*висновку дактилоскопічної експертизи № 13 від 12.01.2015 року (т. 1 а.с. 160), відповідно до якого слід пальця руки розміром 1,7x2,2 вилучений 24.12.2014 року при огляді полімерного пакету з надписом «LACOMBA», в приміщенні кабінету № 35 Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, розташованого по вул. 8 Березня, 31, в м. Запоріжжі, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_8 .

Показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 свідчать про те, що дії обвинуваченого полягали саме у відкритому викраденні майна потерпілої, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я.

Посилання захисника, що вилучені під час огляду 24 грудня 2014 року службового кабінету 35 Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області були опечатані без участі адвоката про що свідчить відсутність підпису захисника на спецпакетах експертної служби, спростовується даними, що містяться в протоколі огляду від 24.12.2014 року, який складений у відповідності до вимог КПК України, згідно якого огляд проведений за участю понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , захисника ОСОБА_9 , власників кабінету ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , вилучений полімерний пакет був поміщений в спецпакет експертної служби № 0243429, два сліди папілярних візерунків, що вилучені з поверхні полімерного пакету, нанесені на 2 плівку, які були наклеєні на папір, та поміщені спецпакет експертної служби № 0490335. Протокол огляду був підписаний всіма учасниками слідчої дії, у тому числі захисником, без зауважень.

Твердження апелянтів про зацікавленість потерпілої ОСОБА_7 , що спонукало б її до дачі неправдивих показань, матеріалами справи не підтверджені.

Дані протоколів про адміністративне затримання № 000905 від 24.12.2014 року та протоколу про адміністративне правопорушення ЗП № 025645, на які є посилання у скарзі захисника, відповідно до відомостей яких у ОСОБА_8 нічого не вилучалось, не спростовують висновки суду щодо обставин відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 із застосуванням насильством.

Крім того, дії працівників міліції ОСОБА_8 чи його захисником у передбаченому законом порядку не оскаржувались.

Суд першої інстанції належно дослідив і перевірив усі наявні в матеріалах провадження докази, в тому числі, відносно їх належності та допустимості, надав об`єктивну оцінку доказам в їх сукупності та узгодженості між собою, на підставі чого дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає необґрунтованими.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступень тяжкості вчиненого, особу винного, який є раніше судимим, обґрунтовано визнав за обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочину, та призначив покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, та є необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обґрунтованим і законним, на погляд колегії суддів, є висновок суду першої інстанції про відсутність обставин, які відповідно до положень ст.ст. 69, 75 КПК України можуть істотно знизити ступінь тяжкості вчиненого злочину та призначити покарання більш м`яке, ніж передбачене законом.

Між тим, з 24.12.2016 року вступив в дію Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, відповідно до вимог якого ч.5 ст. 72 КК України передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів обвинувачений тримався під вартою з 24 грудня 2014 року по 26 грудня 2014 року, а також з 06 січня 2015 року по теперішній час.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. зарахувати ОСОБА_8 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 24 грудня 2014 року по 26 грудня 2014 року, а також з 06 січня 2015 року по 19 січня 2016 року включно, тобто 382 дня, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, всього 764 дня.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: 1 2 3