Справа № 638/6013/15-к
1-кс/638/1368/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 рокум.Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню 0000151,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою та просить скасувати постанову від 01 квітня 2015 року старшого слідчого першого слідчого управління слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000151, та визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Скарга обґрунтована тим, що під час демонтажу його гаражу та огорожі за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 були порушені його права, натомість працівники міліції на дані порушення не реагували, чим завдали ОСОБА_3 шкоду.

ОСОБА_3 вважає вказану постанову необґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні прокурор не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглядати вказану скаргу за відсутності представника прокуратури.

Згідно вимог ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність прокурора та слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

ОСОБА_3 наполягав на задоволенні скарги, та зазначив, що судові рішення на підставі, яких було здійснено руйнування його власності скасовані, тому його права суттєво порушені. Просив задовольнити скаргу.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, оцінивши надані суду матеріали, та дослідивши обставини, на які посилаються скаржник, слідчий суддя встановив наступне.

Главою 26 КПК України встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

В ст. 7 ч. 1 КПК України закріплено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; недоторканність права власності; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 9 ч. 1 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

В ч. 6 тієї ж статті КПК України вказано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 3 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Заявник довів в суді, що його суттєво порушені при проведенні демонтажу його власності, а тому постанову про відмову у визнані його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні є передчасною та необґрунтованою.

Згідно із ч. 1 ст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені ст. 91 КПК України.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим всі можливі слідчі дії не проведені, що потягло за собою постановлення незаконної та необґрунтованої постанови про відмову у визнання потерпілим ОСОБА_3 .

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, зокрема, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови.

В постанові про відмову у визнанні потерпілим відомості про зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, відсутні.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, зокрема, мотивувальна частина постанова слідчого повинна містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

В оскаржуваній постанові відсутні передбачені КПК України мотиви її прийняття.

При таких обставинах суд вважає такими, що підлягають задоволенню вимоги, щодо скасування вказаної постанови.

Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні скарги в частині вимог визнання його потерпілим судом. Суд позбавлений можливості при таких обставинах визнати ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, та зазначає, що це компетенція слідчий органів.

На підставі викладеного вище, керуючись ч. 1 ст. 7 ,ч.1,6 ст.9 , ст.ст. 303 308 КПК України,

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково .

Скасувати постанову від 01 квітня 2015 року старшого слідчого першого слідчого управління слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000151.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .