Справа № 755/9964/15-к
В И Р О К
іменем України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Алуштинського міського суду АР Крим від 31 жовтня 2006 року за ч.3 ст.142 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 24 травня 2012 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -
ОСОБА_7 , маючи не зняту і не погашену судимість, 26 березня 2015 року близько 07 години 00 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул. Петра Запорожця» в м. Києві, звернув увагу на ОСОБА_4 , яка тримала в руці мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону «Samsung GT-S7390», який належав ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 зайшов разом з ОСОБА_4 до салону автобусу №46 та скориставшись тим, що за його злочинними діями, ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає повторно, таємно викрав з сумки ОСОБА_4 належний їй мобільний телефон «Samsung GT-S7390», вартістю 1600 грн., з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 5 грн.
Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1620 грн.
Крім того, ОСОБА_7 26 березня 2015 року близько 09 години 00 хвилин, перебуваючи в салоні тролейбусу №50, звернув увагу на ОСОБА_5 , який тримав в руці мобільний телефон, після чого поклав його до правої кишені куртки, в яку був одягнений. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_5 , та скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає повторно, таємно викрав з правої кишені куртки ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон «ALCATEL ONE TOUCH CE 1588», вартістю 3000 грн., з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 40 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 20 грн. та сім картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 40 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 40 грн.
Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3140 грн.
Крім того, ОСОБА_7 26 березня 2015 року близько 09 години 10 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту «п-т. Алішера Навої» в м. Києві, звернув увагу на ОСОБА_6 , яка тримала в руці мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону «Iphone 4S», який належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 зайшов разом з ОСОБА_6 до салону тролейбусу №50 та скориставшись тим, що за його злочинними діями, ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, повторно, таємно викрав з сумки ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон «Iphone 4S», вартістю 3500 грн., з сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 40 грн., в чохлі білого кольору, вартістю 100 грн.
Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3640 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні просили затвердити указані угоди про примирення, а також зазначили, що до обвинуваченого ОСОБА_7 вони матеріальних чи моральних претензій не мають, обвинуваченого вибачили та просили призначити йому узгоджене між потерпілими та обвинуваченим покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив суду, що угоди про примирення між ним та потерпілими укладені добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Прокурор ОСОБА_9 заперечувала проти затвердження угод про примирення, оскільки їх затвердження буде суперечити інтересам суспільства, обвинувачений раніше судимий та після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив злочини проти власності.
Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмовити у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили змінити з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Заборонити ОСОБА_7 цілодобово залишати кв. АДРЕСА_2 , крім розумного фактичного часу, необхідного для прибуття за викликом до суду і часу перебування в приміщенні суду під час розгляду кримінального провадження.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:
· прибувати до Дніпровського районного суду м. Києва та Апеляційного суду м. Києва за першою вимогою в судові засідання у даному кримінальному провадженні;
· не відлучатись з м. Києва без дозволу суду;
· повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Розписку обвинуваченого про ознайомлення з покладеними на нього обов`язками та зобов`язання останнього прибути до місця свого проживання долучити до матеріалів справи.
Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали в частині здійснення контролю за дотриманням обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків відповідно до даної ухвали суду покласти на Дніпровське РУ ГУМВС України в м. Києві.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 .
Речовий доказ у кримінальному проваджені мобільний телефон «Samsung GT-S7390» залишити у володінні ОСОБА_4 .
Речовий доказ у кримінальному проваджені мобільний телефон «ALCATEL ONE TOUCH CE 1588», з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» залишити у володінні ОСОБА_5 .
Речовий доказ у кримінальному проваджені мобільний телефон «Iphone 4S», з сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС» залишити у володінні ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: