УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
У судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, клопотання підтримали, просили задовольнити з вказаних у ньому підстав, враховуючи, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Представники ТОВ «Аскоп-Україна» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання з підстав викладених у письмови запереченнях директора ТОВ ОСОБА_8 , зокрема зауважили, що при арешті майна на підставі ст.ст. 170-171 КПК України, обов`язковою умовою є наявність підозрюваного у проваджені, однак у цьому кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено, станом на цей час, а тому і арешт на майно накладений бути не може.
Тож, слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши останнє на дотримання норм ст. 171 КПК України, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Пунктом 5 частини 2 статті 173 КПК України регламентовано, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Однак, у даному судовому засіданні встановлено, зокрема з пояснень слідчої, що достовірна вартість транспортних засобів, на які вона просить накласти арешт є не відомою, та в клопотанні не вказана, що позбавляє слідчого суддю, у даному конкретному випадку, врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності із завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим це клопотання не відповідає ч. 4 ст. 171 КПК України, адже не містить даних про вартість майна, яке належить арештувати.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких умов слідчий суддя, приходить до однозначного висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим останнє підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в сімдесят дві години.
В свою чергу, виходячи з п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 170-173, 309, 372-376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 15 год. 40 хв. 02.10.2015 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1