Справа № 645/9177/15-к
Провадження № 1-кп/645/494/15
В И Р О К
Іменем України
10 грудня 2015 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого і зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, маючого неповнолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 , 18.10.2015 року, приблизно о 15:30 год., знаходячись у салоні трамваю маршруту № 26 вагон № 585, який рухався з зупинки «Південно-східна» в Орджонікідзевському районі м. Харкова до зупинки «Парк ім. Горького» в Київському районі м. Харкова, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моралі, діючи з особливою зухвалістю, підвівся з сидіння трамваю, та опинившись обличчям до кондуктора трамваю ОСОБА_5 , який в цей момент, здійснюючи свої службові обов`язки, приймав оплату за проїзд від одного з пасажирів, безпричинно наніс ОСОБА_5 удар кулаком правої руки в обличчя, спричинивши останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 3186 с/15 від 19 жовтня 2015 року, крововилив невизначеної форми розмірами 1,4 х 0,2 см. на верхній губі правого кута роту, який згідно з п.п.2.3.2. «Б» 2.3.5 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості; тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, не зважаючи на зауваження боку пасажирів трамваю та усвідомлюючи протиправний характер своїх дії демонстративно виражаючи зневагу до загальноприйнятих норм моралі, ОСОБА_3 , голосно висловлюючись нецензурною лайкою на адресу кондуктора ОСОБА_5 , намагаючись повторно вдарити потерпілого, побіг по салону трамваю за потерпілим, який, рятуючись від протиправних дій ОСОБА_3 , забіг у кабіну водія, закрив за собою двері кабіни та повідомив про вчинення кримінального правопорушення працівників правоохоронних органів, як прибули на місце вчинення кримінального правопорушення та на зупинці громадського транспорту «вул. Автогенна», вивели ОСОБА_3 з салону трамваю.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та пояснив суду, що 18.10.2015 року через сварку з колишньою дружиною він вжив значну кількість алкоголю, та близько 15:00 год., знаходячись в салоні трамваю № 26, заснув. Почувши голос чоловіка, він прокинувся, проте через стан алкогольного сп`яніння йому здалось,що цей чоловік чіпляється до жінки, яка їхала у трамваї, у зв`язку з чим він підвівся з сидіння трамваю та вдарив цього чоловіка кулаком в обличчя. Після цього, цей чоловік побіг по салону трамваю та він почав його наздоганяти, проте останній забіг до кабіни машиніста та зачинив за собою двері. На наступній зупинці його вивели з салону трамваю співробітники поліції. Обвинувачений наголосив, що він відразу не зрозумів, що цей чоловік є кондуктором трамваю, який приймав оплату за проїзд від пасажирів. У скоєному щиро розкаявся.
Потерпілий до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони викладені вище, підтвердивши свою позицію в судовому засіданні, а також те, що ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції зазначених осіб, з урахуванням думки учасників процесу вважає, що дослідження частини доказів на підтвердження вини обвинуваченого, отриманих під час досудового провадження в судовому засіданні не є доцільним.
Таким чином, суд вважав за можливе з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення суд вважає доведеною.
Вивченням даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною у відповідності зі ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, у відповідності до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про міру та розмір покарання, яке належить призначити ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу винного. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, встановлені судом, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, та згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально -виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1