26 січня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна, Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 2 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-
З прокуратури Приморського району м. Одеси до суду надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України.
На теперішній час судове провадження відносно ОСОБА_3 не було завершено до спливу двохмісячного строку тримання його під вартою.
26.01.2016 р., відповідно до вимог ст. 331 КПК України судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки строк перебування його під вартою закінчується.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою ще до двох місяців.
Обвинувачений ОСОБА_3 залишив розгляд цього питання на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд приймає до уваги те що він обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 УК України, які є тяжкими злочинами. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України залишились. Обвинувачений ОСОБА_3 не пов`язаний соціальними зв`язками, та за своїми моральними якостями може переховуватися від суду.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки прокурором доведені зазначені ризики та необхідність застосування саме такого запобіжного заходу.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще до 2 (двох) місяців, в межах визначених ст. 197 КПК України.
Враховуючи положення ч.ч.4,5 ст. 182, ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 371, 372 КПК України, суд, -
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26.03.2016 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень (80 X 1378 = 110240).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-не відлучатися за межі місця реєстрації, без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та місця роботи;
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Направити копію ухвали учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст.392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суддя: