Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2015 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 червня 2015 року у кримінальному провадженні № 0006349 щодо ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеси, проживаючого на АДРЕСА_1, громадянина України, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК,
засуджено за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Згідно з вироком ОСОБА_3 визнано винуватим і засуджено за те, що він у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - діацетилморфін (героїн) та моноацетилморфін, який зберігав з метою збуту.

18 серпня 2014 року близько 18:30 год. ОСОБА_3 біля Будинку Мотитви на вул. Ленінградське шосе, 12 у м. Одесі збув ОСОБА_4 за 140 грн. медичний шприц з рідиною світло-коричневого кольору об'ємом 1,2 мл, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - діацетилморфін (героїн) та моноацетилморфін, масою 0,0042 г та 0,0054 г відповідно.

Крім того, у невстановлений час, у невстановленому місці та в невстановленої особи ОСОБА_3 придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, який зберігав з метою збуту.

09 вересня 2014 року близько 10:10 год. ОСОБА_3 біля будинку № 5 «а» на вул. В Стуса у м. Одесі збув ОСОБА_4 за 140 грн. медичний шприц з рідиною світло-коричневого кольору об'ємом 2 мл, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,0074 г.

В ході затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК 09 вересня 2014 року о 23:55 год. у службовому кабінеті № 402 Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на вул. Ак. Філатова, 23 «В» під час обшуку у останнього було виявлено та вилучено медичні шприци з рідиною світло-коричневого кольору, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,158 г, 0,005 г та 0,003 г.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30 червня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м'якості, просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_3 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує на неправильне застосування щодо ОСОБА_3 положень ст. 69 КК, що призвело до м'якості призначеного йому покарання. Апеляційний суд доводів апеляційної скарги прокурора належним чином не перевірив та необґрунтовано залишив вирок у відповідній частині без зміни.

Перевіривши доводи касаційної скарги прокурора, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_3 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 2 ст. 307 КК у касаційному порядку не оскаржені.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, обираючи ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 307 КК, суд належним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким, дані про особу винного, який вважається не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, повністю визнав свою вину та щиро покаявся у вчиненому.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, встановивши наявність кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, умотивувавши своє рішення, суд правильно призначив ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК, у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією всього майна, яке належить засудженому на праві власності.

Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через м'якість колегія суддів не убачає. Відсутні такі підстави і в касаційній скарзі прокурора.

Перевіривши вирок за апеляцією прокурора, доводи якої є аналогічними доводам його касаційної скарги, апеляційний суд обґрунтовано визнав їх неспроможними та з наведенням відповідних мотивів ухваленого рішення залишив вирок щодо ОСОБА_3 без зміни.

Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та доданих до неї копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 червня 2015 року щодо ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1ОСОБА_2 ОСОБА_5