пр. № 1-кп/759/42/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_5 та питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Вказаний обвинувальний акт надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 12 серпня 2014 року. ОСОБА_5 утримується під вартою з 17 травня 2014 року.

Захисник ОСОБА_7 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який, зокрема домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків та вони не існують, обвинувачений ОСОБА_5 є людиною поважного віку, має міцні соціальні зв`язки та протягом тривалого часу утримується під вартою.

Крім того, за ініціативою суду на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на наявні ризики переховування, впливу на свідків, вчинення аналогічних злочинів, які не зменшилися, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 злочинів, заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 та вважав за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Також вважав за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_6 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 , просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід, не заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 , проте без застосування електронного засобу контролю, мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_4 вчасно з`являється за викликом до суду та своєю поведінкою довів відсутність необхідності застосування електронного засобу.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали думку захисника ОСОБА_6 стосовно можливості продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 без застосування електронного засобу.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_5 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, справа не знаходить свого вирішення з причин неявки свідків обвинувачення до суду та не забезпечення стороною обвинувачення явки свідків.

Крім того, враховуючи положення ст. 178 КПК України, суд оцінює в сукупності міцність соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем проживання (наявність родини), майновий стан (наявність нерухомого майна у власності), репутацію обвинуваченого (раніше не судимий), тривалість утримання під вартою (більше року).

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 та зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати місце проживання у визначений судом період, проте із застосуванням електронного засобу контролю.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, зі ступені тяжкості інкримінованого йому злочину.

Суд вважає за доцільне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Крім того, суд вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 із забороною залишати місце проживання у визначений період часу без застосування електронних засобів контролю, зважаючи на процесуальну поведінку обвинуваченого та відсутність у суду відомостей щодо порушення обвинуваченим умов застосованого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 195, 201, 205, 331 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 17-00 год. до 09-00 год. із застосуванням електронних засобів контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: не залишати житло у встановлений період часу, за винятком випадків прибуття до суду за викликом; за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із свідками у справі; носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали в частині зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу тривалістю в два місяці - до 05 лютого 2016 року включно.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого - до Києво-Святошинського РУ ПГУ НП в Київській області та для відома до Київського СІЗО № 13.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі суду та застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 20-00 год. до 07-30 год. з встановленням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та без застосування електронних засобів контролю до 05 лютого 2016 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1