Справа №583/1754/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/583/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за №0000971 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

02.09.1994 року Сумським обласним судом за ч.3 ст.81, ч.2 ст.14, ст.ст.42, 45 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

17.09.1997 року Зарічним райсудом м. Суми за ч.1 ст.222, ч.3 ст.140, ст.17, ч.2 ст.14, ч.2 ст. 140, ст.86-1, ч.1 ст.89, ч.2 ст.145, ч.2 ст.141, ч.2 ст.206, ч.3 ст.193, ст.42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

18.08.2003 року Зарічним райсудом м. Суми за ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263, ст. ст.70, 71 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 15.05.2012 року по відбуттю строку покарання.

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які порушують питання про необхідність зменшення покарання обвинуваченому і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , який просить скасувати вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2015 р.

За судовим рішенням ОСОБА_7 визнано винуватим в пред`явленому обвинуваченні: за ч.3 ст.186 КК України з призначенням покарання у виді 6 років позбавлення волі, і за ч.1 ст.263 КК України та з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначено покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 7 років 6 шести місяців позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 в рахунок компенсації витрат за проведення балістичної експертизи та генетично-молекулярної експертизи 4184,24 грн.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 134621 грн. та 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, на загальну суму 164621 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та пом`якшити покарання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, і є явно несправедливим через його суворість, оскільки вину визнав в повному обсязі, частково відшкодував матеріальну шкоду в сумі 10000 грн., за місцем проживання характеризується позитивно та має проблеми зі здоров`ям.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним і необґрунтованим, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції були встановлені обставини, що пом`якшують покарання, характеризують особу обвинуваченого, а також інші обставини, які на його думку впливають на призначення покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди. Крім того, цілком законно було б застосувати ст.69-1 КК України. Просить вирок суду від 24.07.2015 р. скасувати, ухвалити новий, яким розмір покарання ОСОБА_7 зменшити.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні не оспорюючи фактичних обставин вчиненого правопорушення вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд призначив ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.263 КК України на підставі ст.70 КК України, без зазначення частини даної статті. Просить дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, документи, визнати ОСОБА_7 винним за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років,за ч.1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Інші учасники кримінального провадження законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували.

За рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2015 р. ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 23.01.2015 р., в денний час, маючи умисел на заволодіння чужим майном за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), на автомобілі «Богдан-211040», номерний знак НОМЕР_1 приїхали з м. Суми в м. Охтирка, де 24.01.2015 р., близько 04 години під`їхали до домоволодіння ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 , залишивши автомобіль неподалік, перелізли через паркан і шляхом віджиму викруткою фрамуги пластикового вікна, незаконно проникли до житлового будинку. Після того, як потерпіла ОСОБА_10 виявила проникнення сторонніх осіб до свого будинку, ОСОБА_7 , застосовуючи фізичну силу, долонею руки закрив останній рота, зав`язав їй руки скакалкою позаду тулубу та наказав лежати на підлозі і не здіймати галас. В цей час невстановлена особа, застосовуючи фізичну силу до потерпілого ОСОБА_11 , який перебував у іншій кімнаті, вивів останнього до кімнати зали, зав`язав йому руки позаду тулуба дротами, які взяв тут же, наказав тихо лежати на підлозі. Через деякий час потерпіла ОСОБА_10 , з метою уникнення небезпечних для життя та здоров`я її та сина наслідків, вказала місце зберігання грошових коштів та золотих виробів, і ОСОБА_7 та невстановлена особа із зали будинку забрали гроші у розмірі 10000 грн., і вироби із золота і покинули житловий будинок, повернувшись до автомобіля, поїхали до м. Суми, де розпорядилися викраденим.

Внаслідок дій обвинуваченого та невстановленої особи потерпілим спричинена матеріальна шкода у значному розмірі, а саме у розмірі 151726,50 грн.

Крім того, ОСОБА_7 , 06.03.2015 р., ігноруючи встановлені правила поводження зі зброєю, перебуваючи на території Печерського району м. Києва, за грошові кошти у розмірі 500 доларів США, у невстановленої в ході досудового розслідування особи купив пістолет-кулемет «Скорпіон», споряджений 15 патронами калібру 7.65 мм. Зазначену зброю та боєприпаси поклав до багажного відділення автомобіля «Богдан-211040» номерний знак НОМЕР_1 та цього ж дня привіз з м. Києва до м. Суми. 09.03.2015 р. ОСОБА_7 , зберігаючи в багажному відділенні автомобіля вогнепальну зброю та бойові припаси, приїхав з м. Суми до м. Охтирка Сумської області, де проживав до 11.03.2015 року по АДРЕСА_3 . 11.03.2015 року пістолет-кулемет «Скорпіон» зразка 61 № зліва на ствольній коробці НОМЕР_2 та № в нижній частині ствольної коробки НОМЕР_3 , а також пістолетні патрони калібру 7.65 в кількості 15 шт. були виявлені в багажному відділені зазначеного автомобіля.

Дії ОСОБА_7 суд першої інстанції кваліфікував за ч.3 ст.186 КК України - вчинення відкритого викрадення майна потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , поєднаних з насильством, яке не є небезпечним для їх життя чи здоров`я, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілим, а також за ч.1 ст.263 КК України - придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які повністю підтримали свої апеляційні скарги та частково підтримали апеляційну скаргу прокурора в частині скасування вироку суду, прокурора ОСОБА_5 , яка частково підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , та не підтримала апеляційні скарги обвинуваченого і його захисника і просив скасувати вирок суду та ухвалити новий, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Висновок місцевого суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.263 КК України, викладених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав вірну кримінально-правову оцінку і в апеляційних скаргах не оскаржується, а тому, відповідно до положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає судове рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги, тобто в даному випадку тільки в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , викладених в апеляційних скаргах, з приводу суворості покарання, і призначення більш м`якого зі зменшенням розміру покарання не заслуговують на увагу колегії суддів.

Так, при призначенні покарання районним судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки і характер, дані про особу, який обвинувачуються (позитивна характеристика, стан здоров`я, наявність на утримання малолітнього сина), обставин, що обтяжують покарання (рецидив злочину), обставин, що пом`якшують покарання (визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди),

А тому призначене покарання відповідає вимогам 65 КК України, так як суд врахував у вироку доводи в тому числі й ті, на які посилаються обвинувачений та його захисник в своїх апеляційних скаргах. З урахуванням цих обставин суд призначив покарання, що є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що наявність в матеріалах кримінального провадження ряду пом`якшуючих обставин, на які посилається захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі, не є достатньою підставою для визначення покарання ОСОБА_7 із застосуванням ст.69-1 КК України тому що ця норма може бути застосована судом не за тих підстав що зазначено в цьому кримінальному провадженні.

Доводи прокурора ОСОБА_9 стосовно скасування вироку через призначення остаточного покарання за ч.3 ст.186, ч.1 ст.263 КК України на підставі ст.70 КК України, без зазначення частини даної статті колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дана помилка не стосується суті постановленого судового рішення не вливає на його законність і не тягне за собою безумовне скасування вироку суду, про що ставиться у вимогах прокурора в апеляційній скаргі.

Суд у резолютивній частині рішення суд вказав по якому принципу призначається остаточне покарання обвинуваченому, а саме: «шляхом часткового складання призначених покарань», що передбачено ч.1 ст.70 КК України.

За таких обставин, колегія суддів знаходячи вирок суду законним, не вбачає підстав для його зміни чи скасування та задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:
Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - без задоволення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити попередній тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4