ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження № 1кс/201/9076/2015
УХВАЛА
09 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої вказував на те, що ним до прокуратури Дніпропетровської області було направлено заяву від 05 серпня 2015 року про визнання його потерпілим у кримінальному проваджені № 0000518 від 30 червня 2015 року, однак відповіді на вказану заяву ОСОБА_3 не отримав, у зв`язку з чим просив суд зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області визнати його потерпілим та повідомити йому про його права та обов`язки відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 56 КПК України.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, в якій доводи скарги підтримав, на її задоволенні наполягав.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся, що відповідно до ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до матеріалів скарги, в провадженні прокуратури Дніпропетровської області, перебуває кримінальне провадження № 0000518 від 30 червня 2015 року.

Як зазначає сам ОСОБА_3 у тексті скарги, ним, 05 серпня 2015 року, на адресу прокуратури Дніпропетровської області було направлено заяву про визнання його потерпілим у вказаному вище кримінальному провадженні.

Статтею 55 КПК України, якою визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні прямо визначено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження у якості потерпілого (частина 2).

Частиною 5 вказаної статті зазначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнані потерпілим.

З матеріалів справи та пояснень заявника наявних у скарзі не вбачається факту винесення в рамках даного кримінального провадження постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Керуючись зазначеними вище положеннями закону, суд доходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_3 подав відповідну заяву та йому не відмовлено слідчим або прокурором у визнанні його потерпілим, на разі він має статус потерпілого у кримінальному провадженні, а отже його висновок та вимога про таке є помилковими, а тому у цій частині скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Стосовно вимоги скаржника про зобов`язання ознайомити його з процесуальними правами та обов`язками потерпілого відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 56 КПК України.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право бути повідомленим про свої права та обов`язки передбачені цим Кодексом.

Так, диспозицією вищезазначеного пункту статті не встановлюється часових обмежень у здійснені вказаної у ній процесуальної дії.

Відповідно до положень ст.ст. 36, 40 КПК України, прокурор та слідчий є самостійними своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється.

Тобто ці особи самостійно визначають необхідних обсяг слідчих та процесуальних дій, що необхідно здійснити у кримінальному провадженні, їх черговість та час виконання.

Оскільки на разі триває досудове розслідування кримінального провадження, приймаючи до уваги вищевикладене вказані процесуальні дії можуть бути вчинені в майбутньому, а отже у суду відсутні підстави вважати наявними порушення законних прав та свобод скаржника.

З урахуванням викладеного суд вважає доводи та вимоги скаржника ОСОБА_3 не обґрунтованими, безпідставними та частково такими, що не відповідають дійсності, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 36, 40, 55-56, 303-308, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1