У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області щодо невнесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, викладені в повідомленні скаржника про злочин від 22.05.2015 року,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 звернувся в суд із вказаною скаргою мотивуючи її тим, що 22.05.2015 року ним було подано заяву до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області про вчинене кримінальне правопорушення, зокрема щодо факту вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 крадіжки його особистих цінних речей з квартири АДРЕСА_1 . Однак, всупереч вимогам ст.214 КПК України, подана ним заява до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесена. Натомість, 03.07.2015 року, на звернення його представника, отримано висновок від 29.05.2015 року про відмову у внесенні такої заяви до ЄРДР у зв`язку з тим, що між заявником та ОСОБА_6 вбачаються цивільно-правові відносини.

Вважає вказану відмову незаконною, оскільки слідчий, що здійснював перевірку по його заяві не здійснив жодних дій спрямованих на здійснення досудового розслідування.

На підставі наведеного просить зобов`язати Ужгородський МВ УМВС України в Закарпатській області внести його заяву від 22.05.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Скаржник в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, у зв`язку з чим вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що заява скаржника розглянута і по ній відповідними особами проведено перевірку та зроблено висновок, який 29.05.2015 року затверджений начальником Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області, згідно якого немає підстав для внесення відомостей викладених в заяві ОСОБА_4 до ЄРДР у зв`язку з тим, що між заявником та ОСОБА_6 вбачаються цивільно-правові відносини.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Як вбачається з матеріалів скарги, 22.05.2015 року ним було подано заяву до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області про вчинене кримінальне правопорушення, зокрема щодо факту вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 крадіжки його особистих цінних речей з квартири АДРЕСА_1 . У вказаній заяві ОСОБА_4 вказав, що рішенням суду його виселено з вказаної квартири, однак його колишня цивільна дружина ОСОБА_6 , а також ОСОБА_5 , без його відома та без участі працівників ДВС винесли його особисті речі в коридор та спакувавши їх вивезли у невідомому напрямку.
Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Частиною ж четвертою вказаної статті визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Таким чином слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до ч.1 ст.214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти)відповідну заяву, про що йдеться у ч.4 ст.1214 КПК України.

Так, вказана заява ОСОБА_4 була прийнята та зареєстрована Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області.

В ході розгляду даної заяви про вчинення кримінального правопорушення було опитано з цього приводу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 опитати не вдалося у зв`язку з знаходженням її на заробітках за межами України). Згідно пояснень ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_4 згідно рішення суду самостійно не виселився тому його речі перевезено в камеру схову.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_4 29.05.2015 року ст.о/у СКР ОСОБА_7 , начальником СКР ОСОБА_8 та заступником начальника Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 зроблено висновок, затверджений начальником Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області, згідно якого подальшу перевірку по зверненні ОСОБА_4 припинено у зв`язку з тим, що між заявником та ОСОБА_6 в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим кодексом.

Аналіз положень ч.1 ст.214 КПК України та ст.2 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви або повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Разом з тим, аналіз заяви скаржника від 22.05.2015 року свідчить, що така за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки у ній не наведено даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину. Така не містить фактичних обставин для внесення відомостей до ЄРДР, як злочин, по яких необхідно провести досудове розслідування, як то вимагає КПК України.
У зв`язку з цим, вважаю, що Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області обґрунтовано зроблено висновок про відсутність підстав для внесення відомостей, викладених в заяві скаржника від 22.05.2015 року, до ЄРДР та припинення по цій заяві подальшої перевірки.
За таких обставин, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 110, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області щодо невнесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, викладені в повідомленні скаржника про злочин від 22.05.2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1