АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/867/15 Справа № 705/1886/15-к Категорія: ст. 185 ч. 2 КК України та ст. 314 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду від 18 серпня 2015 р., якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 за ознаками ст. 185 ч. 2 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
Згідно ухвали суду прокурором направлено до суду обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України з угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим з призначенням йому покарання.

З підготовчого судового засідання суд повернув обвинувальний акт прокурору посилаючись на те. що органами досудового розслідування належним чином не встановлено місце проживання та перебування обвинуваченого.

Вжиті заходи судом по встановленню місця знаходження обвинуваченого не дали позитивного результату, ухвали суду про примусовий привід обвинуваченого безпідставно органами міліції не виконуються, а прокурор усунувся від контролю за виконанням судового доручення і не вчинив до цього будь-яких заходів.

Не погоджуючись із рішенням суду прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості про анкетні дані кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Ці та інші дані про особу повинні бути достовірні, а не формальні, оскільки це впливає на своєчасний розгляд справи по суті в розумні строки. Крім цього, органи розслідування та прокурор зобов`язані належним чином виконати вимоги ст. 177 КПК України з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам ухилитися від суду.

Слід додати, що відповідно до вимог ст. 370 КПК України, вимога законності стосується не лише судових рішень, а й усіх процесуальних рішень у справі.

Перевірені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що як органами досудового розслідування так і прокурором належним чином не виконані вимоги ст.ст. 177, 291 КПК України. Раніше неодноразово судимій особі не обрано будь-якого запобіжного заходу та не встановлено його місце проживання, що дало змогу обвинуваченому ухилитися від суду.

Судові доручення про примусовий привід обвинуваченого до суду не виконані і процесуальний прокурор, на якого покладено контроль за рухом справи самоусунувся від виконання своїх обов`язків.

Суд обґрунтовано повернув кримінальне провадження прокурору, оскільки він не є органом, що здійснює розшукові заходи по встановленню підозрюваних чи обвинувачених осіб.

Крім цього, слід зазначити, що при складанні обвинувального акта допущені і інші порушення закону, а саме: обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором, оскільки відсутня печатка і текст обвинувального акта складено з посиланням на норму закону, яка не регулює процес досудового розслідування, а вказує на істотні порушення вимог КПК України (ст. 412); в праві є угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим, однак фактично угода укладена про визнання винуватості, що відповідно до вимог ст. 469 КПК України не може бути укладена, оскільки угода про визнання винуватості і призначення покарання укладається лише між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відмовляючи прокурору в задоволенні апеляційних вимог колегія суддів звертає увагу і на те, що прокурором безпідставно зроблено висновок, що нібито висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд не розглядав справу по суті.

Лише при розгляді справи по суті з`ясовуються фактичні обставини справи.

Таким чином будь-яких підстав для задоволення апеляції прокурора немає, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду від 18.08.2015 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 обвинуваченого за ст. 185 ч. 2 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків, залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :