490/3325/15-к
н/п 1-кп/490/332/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2015року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу відносно :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лупареве Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, проходить військову службу за контрактом у військовому звані солдат-на посаді стрільця-зенітника зенітно-ракетної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), раніше не судимого, проживає: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,
ОСОБА_5 відповідно до ч.8ст.4, ч.1ст.5, ст.10,11, ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу ВО Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» затвердженого Верховною Радою України №1126-VII, ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був призваний до лав Збройних сил України 03.07.2013р. ІНФОРМАЦІЯ_2 .Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №134 від 03.07.2013р. ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця-зенітника зенітно-ракетної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується у АДРЕСА_2 .
Військовослужбовець ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст.9,11,14,16,37,40,127,128,216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст.1,3,п.8 ст.6, п.2ст.23, п.3 ст.24 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги,віддано служити українському народові,сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів(начальників); виявляти появляти до командирів(начальників) і старших за військовим званням,сприяти їм у підтиманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки,що визначають обсяг виконання завдань,доручених йому за посадою.Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками,порадниками,положенням інструкціями; неухильно виконати виданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові,який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові;сумлінно вивчати військову справу,зразково виконувати свої службові обов`язки ,засвоювати все,чого навчають командири(начальники),та бути готовим до виконання завдань,пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким,що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи(занять) протягом робочого(навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком(розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України,честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем Збройних сил України, - проходячи військову службу на посаді стрільця-зенітника зенітно-ракетної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , 22 серпня 2014р. не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно в порушення вимог ст.ст.9,11,14,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.1,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п.4, 7, 12, 122 «Положення про походження громадянами України військової служби у Збройних Силах України»,затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008р., з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, самовільно, без дозволу командування частини, залишив розташування військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), яка дислокується у АДРЕСА_2 ,
та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 16 лютого 2015 року, тобто тривалістю понад один місяць, перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби.
16.02.2015 року прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено та підписано угоду про визнання винуватості, згідно з якою підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст.407 КК України з врахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотне знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилося у викритті свого місця перебування, добровільному прибуттю до місця служби, повідомлення правоохоронним органом про своє місцезнаходження в період вчинення злочину; участь у проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей України в період з травня по серпень 2014 року, та виконання інших дій, вчинених у зв`язку із виконанням обов`язку щодо захисту держави. З урахуванням особи підозрюваного, який за місцем проживання характеризується позитивно, сторони вважають за можливе при призначені покарання ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.407 КК України, застосувати норми ст.69 КК України, та погоджуються на призначення останньому більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.407 КК України, у виді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2040 гривень.
Підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.407 КК України.
Прокурор та обвинувачений у судовому засіданні просили затвердити надану до суду угоду.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 - ч.3 ст.407 КК України, - віднесений згідно ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, тому угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ст.473, ч.4ст.474 КПК України.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 ..
Запобіжний захід на час розгляду справи в суді обвинуваченому не обирався.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2040 (Дві тисячі сорок) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя