ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2016 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого , маючого неповнолітню дитину ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не
працюючого , в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, суд -
встановив:
15.08.2015 року близько 13:00 годині, ОСОБА_4 перебував в гостях у ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_3 , де вони розпивали горілку.
У цей же день, приблизно о 14:00 ОСОБА_5 заснув, після чого у ОСОБА_4 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем ВА року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , з метою проїзду на ньому в супермаркет «Дігма» розташований з адресою: м. Харків, пр. 50-річчя ВЛКСМ, буд. 45/15. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 зі шкафу взяв ключи від вказаного автомобіля, вийшов з будинку, сів на водійське сидіння автомобіля, який був припаркований біля будинку №77 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові та запустив двигун ключем запалювання, при цьому не питаючи дозволу на це у власника автомобіля, на вчинення таких дій та керуючи автомобілем покинув двір, таким чином незаконно заволодів автомобілем ВА року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , вартістю, згідно висновку судово -автотоварознавчої експертизи № 93С від 28.08.2015 року 32904.30 грн. На автомобілі « ВА321093» доїхав до буд.ЗЗ по вул.Гвардійців Широнінців в м.Харкові, де не впоравшись з управлінням автомобіля, зіткнувся з автомобілем «Volksvagen passat» 1989 року випуску , який належить ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні правопорушення передбаченого ст. 289 ч.І КК України, визнав повністю, та дав
пояснення ЯК описано вище.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оскаржуються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.З ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинення злочину, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання - щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Сукупність викладених пом`якшувальних покарання обставин, котрі значно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, той факт, що ОСОБА_7 раніше не судимий в силу ст.89 КК України , має постійне місце проживання , крім того, враховуючи позицію державного обвинувача, який просив суд призначити обвинуваченому покарання із застосуванням випробувального строку, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням норм ст. 75 КК України - звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат, суд керується нормами ст. 124 КПК України.
Згідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку , суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, загальна вартість проведених експертиз складає 736 грн. 56 коп. Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
Цивільний позов по справі не заявлений.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
В силует. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи ; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування у сумі 736 грн. 56 коп.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя