Справа № 175/4694/14-к
Провадження № 1-кп/175/197/14
Вирок
Іменем України

25 листопада 2014 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0000853 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- 12.11.2003 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.164 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

- 12.02.2010 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1, 2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку, вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

У період часу з 21.11.2011 року по 16.12.2011 року більш точної дати у ході слідства встановити не виявилось можливим, близько 21 години 20 хвилин ОСОБА_4 маючи умисел на крадіжку чужого майна, прибув до домоволодіння АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно з корисливих мотивів з території прилеглої до вищевказаного домоволодіння викрав 31 саджанець берези вартістю 80 гривень кожна, які належить потерпілій ОСОБА_5 , чим заподіяв останній збитків на загальну суму 2480 гривень. Після чого з викраденим майном з місця злочину зник.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у період часу з 27.12.2011 року по 31.12.2011 року, більш точної дати у ході слідства встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , близько 21 години 00 хвилин маючи умисел на крадіжку чужого майна, прибув до домоволодіння АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи злочин повторно, з території прилеглої до вищевказаного домоволодіння викрав 4 саджанці берези вартістю 80 гривень кожнаку, які належить потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому збитків на загальну суму 320 гривень. Після чого з викраденим з місця злочину зник.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи. У скоєному щиро розкаявся.

Дослідження доказів на підтвердження обставин злочинів обвинувачений вважав недоцільним.

Провина ОСОБА_4 у вчиненні вказаних судом діяннях підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованих йому діяннях і добровільності його позиції, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті обставин були вчинені кримінальні правопорушення (злочини), в яких обвинувачується ОСОБА_4 , і ці кримінальні правопорушення (злочини) вчинені саме ним, й суд його умисні дії по першому епізодам кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та по другому епізоду за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 , - раніше притягався до кримінальної відповідальності та має одну не зняти та не погашену судимість, інкриміновані злочини вчинив в період іспитового строку, за місцем поживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_4 , який відповідно до ст.12 КК України вчинив злочини середньої тяжкості в період іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також позиції прокурора, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі за правилами ст.ст. 70,71,78 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, достатнім, відповідати особі обвинуваченого і обставинам вчиненого ним злочину.

Представник потерпілої ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 заявила цивільні позови про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 2480 грн. та потерпілий ОСОБА_6 також заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 320 грн., які підлягають задоволенню на підставі ст.1166 ЦК України, оскільки встановлено, що навмисними діями ОСОБА_4 завдана така шкода і на момент постановлення вироку не відшкодована.

Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) рік,

- за ч.2 ст.185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71, ч.3 ст.78 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2010 року і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, тобто з 17.09.2014 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільні позови потерпілих задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 2480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн. 00 коп. та на користь ОСОБА_6 230 (двісті тридцять) грн. 00 коп. матеріальної шкоди.

Чотири саджанці берези, які визнані речовими доказами та передані на зберігання ОСОБА_8 , - після набрання вироком законної сили залишити у його розпорядженні.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинувачений у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1