АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1366/15 Справа № 208/3360/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002277 від 13 червня 2013 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України .

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_8 .

Колегія суддів встановила:
Вироком суду обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст. 122 УК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання, встановивши йому випробувальний термін два роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підстав п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання за вказаним вироком.

Крім того, судом вирішено стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_8 15000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 152, 86 гривень в рахунок матеріальної шкоди.

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 травня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у тому,що 21 липня 2012 року, приблизно о 19.30 годині, ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої на ґрунті особистих неприязних відносин сварки з раніше незнайомою йому потерпілою ОСОБА_8 , переслідуючи мету заподіяння тілесних ушкоджень останній, навмисно наніс їй кулаком правої руки один удар в ліву сторону обличчя, від якого потерпіла впала на землю, а ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілій ОСОБА_8 удари кулаками і ногами по голові та тулубу, спричинив тим самим потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та повернути кримінальне провадження до іншого складу суду першої інстанції для його нового об`єктивного перегляду.

Обвинувачений посилається на те, що адвокатом не було роз`яснено, що при застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» він звільняється лише від відбування покарання, а грошові стягнення за вироком підлягають сплаті в повному обсязі.

Поряд з цим, обґрунтовуючи заявлені вимоги, обвинувачений вказує на те, що докази, на які у вироку посилався суд, зокрема щодо лікування потерпілої, її тілесних ушкоджень, їх тяжкості та механізму отримання, є суперечливими.

Поряд з цим, ОСОБА_6 вказує на те, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні всіх клопотань, заявлених стороною захисту.

Іншою підставою для скасування вироку, на переконання обвинуваченого, є необ`єктивність проведених у кримінальному провадженні експертиз. Так, ОСОБА_6 зазначає, що висновки експертиз не узгоджуються з іншими наявними в матеріалах провадження доказами, а саме показаннями потерпілої та довідками лікувального закладу. Крім того, на думку обвинуваченого, експертиза, проведена зі спливом 2-річного строку є сумнівною та не може бути взята судом до уваги.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, доводи обвинуваченого, який прохав задовольнити його апеляційну скаргу, думку потерпілої яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, та вважає що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, думку прокурора, який вважає що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження,обсудив доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із змісту апеляції обвинуваченого вбачається, що обвинувачений оспорює факт скоєння саме ним правопорушення відносно потерпілої, не згоден з механізмом спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Однак, досліджені у суді докази та які були наведені у вироку, у сукупності свідчать про те, що судом с достатньою повнотою були дослідженні всі надані сторонами докази та суд обґрунтовано дійшов висновку, що саме ОСОБА_9 умисно заподіяв тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості ОСОБА_8 , які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст.. 121 КК України, але спричинили тривалий розлад здоров`ю потерпілій.

Так, потерпіла у судовому засіданні вказала на дії ОСОБА_9 , як на такі що спричинили їй середньої тяжкості тілесні ушкодження, детально показав механізм нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень.

Покази потерпілої не тільки не спростовуються, але повністю підтверджуються показами очевидців - свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які стверджували, що саме обвинувачений наносив декілька ударів потерпілій.

Механізм нанесення тілесних ушкоджень які вказували як потерпіла так і свідки повністю узгоджується с висновками судово-медичного експерта, який у своїх висновках вказав, що давність тілесних ушкоджень може відповідати терміну указаного в медичних документах та потерпілою, а тому у суду не було сумнівів у часі спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, на які вказувала потерпіла та свідки.

Крім того, згідно до проведених слідчих експериментів за участю потерпілої та свідка ОСОБА_11 ,була проведена додаткова судово- медична експертиза, яка спростовує доводи обвинуваченого та вказує, що ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми з синцями на голові, з переломом нижнього кута правої глазниці, яка супроводжувалася явищами струсу головного мозку, синці на тулубі, утворилися внаслідок дії тупого предмета,предметів, можливо при механізмі та взаємному розташуванні потерпілої та нападника, як вказано у протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 .

На думку колегії суддів, не можна погодитися с доводами обвинуваченого з приводу того, що суд необґрунтовано відхилив клопотання обвинуваченого та його захисника.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано послався у вироку на висновки судово- медичної експертизи, як на такі що є допустимими та не спростовані іншими доказами по справі, а тому в ході дослідження доказів, суд не мав підстав для призначення повторної судово- медичної експертизи ,а тому обґрунтовано відхилив клопотання захисника та обвинуваченого з приводу призначення вказаної експертизи, оскільки проведені експертизи відповідають вимогам закону та не визивають сумнівів щодо висновків експертиз. ОСОБА_6 та його захисник не привели яких-небудь доводів з приводу спростування виводів експертів, а тому їх думки з приводу необґрунтованості висновків судово-медичних експертиз, суд першої інстанції обґрунтовано визнав хибними.

Суд повно та об`єктивно дослідив висновки судово-медичної експертизи, які містять посилання експертів на медичні документи потерпілої та встановлений час спричинення тілесних ушкоджень,та які були предметом дослідження експертів, а тому заяви обвинуваченого щодо не встановлення часу спричинення тілесних ушкоджень та ступеня їх тяжкості є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Крім того, не підлягає задоволенню апеляційна скарга обвинуваченого в частині незаконного застосування судом першої інстанції п. «в» ст.1 Закону України « Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-УП від 06.05.2014 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому було вручено пам`ятку про його процесуальні права, та при розгляді кримінального провадження приймав участь захисник, який захищав інтереси обвинуваченого, а тому не можна погодитися с доводами апеляції про те, що обвинувачений не зрозумів порядок та наслідки застосування Закону України « Про амністію у 2014 році».

Суд першої інстанції у вироку мотивував належним чином застосування Закону України «Про амністію у 2014році» та на законних підставах застосував вимоги вищеназваного закону, а тому доводи апеляції обвинуваченого з приводу нерозуміння ним положень закону, не може бути прийнято апеляційним судом. Крім того,законом про амністію особи,які вчинили кримінальне правопорушення,можуть бути повністю або частково звільнені від покарання, але амністія не звільняє від обов`язку відшкодувати заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а тому звільнення від призначеного вироком покарання не звільняє обвинуваченого від обов`язку відшкодування шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням.

Підставою для застосування відносно обвинуваченого амністії є клопотання захисника про звільнення від покарання ОСОБА_6 , яке суд розглянув та задовольнив, викладаючи обґрунтування свого рішення щодо вказаного клопотання у вироку. Таким чином,обвинувачений і його захисник у ході судового розгляду прохали суд про застосування відносно обвинуваченого Закону України « Про амністію у 2014 році»,що також зафіксовано у журналі судового засідання та є запис на технічному носії інформації.

Таким чином, суд першої інстанції маючи підстави на застосування акту амністії та згоду обвинуваченого на застосування саме вказаного закону, обґрунтовано застосував вимоги Закону, який підлягав застосуванню, а тому порушень норм КПК та КК України, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів також вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого з приводу необґрунтованого стягнення з нього моральної шкоди.

На думку колегії, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив докази відносно вини обвинуваченого, саме в умисному заподіянні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що причинили тривалий розлад здоров`ю потерпілій, та обґрунтовано прийшов до висновку, які виклав у вироку, про спричинення потерпілій моральної шкоди. Саме у результаті противоправних дій обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_8 зазнала фізичного болю та моральних страждань з приводу спричинення тілесних ушкоджень,тяжкості погіршення стану здоров`я, а тому суд стягнув у відшкодування моральної шкоди 15000 гривень,що на думку колегії суддів з урахуванням особи обвинуваченого, його майнового стану та виходячи з обставин скоєння кримінального правопорушення відносно жінки, та тривалості її страждань є справедливим розміром моральної шкоди .

В апеляційній скарзі обвинувачений також посилається на невідповідність висновку суду фактичним обставинам кримінального провадження яке полягає у тому що, суд не взяв до уваги покази свідків захисту, але з даними доводами не можна погодитися, т.я. суд першої інстанції у мотивувальній частині свого рішення навів докази, які визнав належними, допустимими та достовірними та які у сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку підтверджують вину саме обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Суд також навів мотиви чому відкинув покази свідків захисту, вказуючи на те,що фактично свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не бачили всього конфлікту,а у суді відтворювали саме ті факти які вони встигли побачити, тому що проходили через подвір`я будинку.

Колегія суддів вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, врахувавши поведінку обвинуваченого, суд дійшов обгрунтованого висновку про винність ОСОБА_6 за наведених у вироку обставин і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.
За таких обставин вважати що ОСОБА_6 еобґрунтовано засуджено за вказані злочинні дії, немає підстав.

Виходячи з наведеного, колегією суддів істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування судового рішення, не виявлено.

Однак, колегія суддів вбачає, що суд в порушенні вимог ст. 337 КПК вийшов за межі судового розгляду, оскільки судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснюється лише стосовно особи,якій висунуто обвинувачення та в межах висунутого обвинуваченого.

Як вбачається с обвинувального акту, та обвинувального акту зі змінами ( а.кр.пр. 118 т.2) органи досудового слідства висували обвинувачення ОСОБА_6 у спричиненні потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості , тоді як суд змінив обвинувачення та в мотивувальній частині свого вироку вказав про спричинення потерпілій ОСОБА_8 ще й пошкодження у вигляді синців на тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Колегія суддів вважає необхідним змінити вирок, виключити з мотивувальної частині вироку вказівку суду на спричинення потерпілій ОСОБА_8 пошкоджень у вигляді синців на тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 за ч.1ст. 122 КК України змінити.
Виключити з мотивувальної частині вироку вказівку суду на спричинення потерпілій ОСОБА_8 пошкоджень у вигляді синців на тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційні скарги на ухвалу апеляційної інстанцій можуть бути подані до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду :
___________ _____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4