У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1-ої інстанції, прокурора прокуратури Центрального району м. Миколаєва ОСОБА_7 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 серпня 2015 року про повернення на додаткове розслідування кримінальної справи за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, росіянина, громадянина України, який має середню освіту, розлучений, неповнолітніх дітей немає, приватного підприємця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мцхета Грузії, грузина, громадянина Грузії, який має середню освіту, розлучений, має неповнолітню доньку, займається будівельними роботами, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Республіки Молдова, молдованина, громадянина Республіки Молдова, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має доньку 2008 року народження, займається торгівлею, проживає за адресою: АДРЕСА_3

за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Органом досудового слідства ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що 15.05.2012р. вони за попередньою змовою між собою та з невстановленою особою, знаходячись в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 автогаражного кооперативу «Мир», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, №100-а, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_12 , здійснили розбійний напад на останнього, в ході якого, діючи з метою умисного позбавлення життя потерпілого, нанесли йому численні удари руками та палицею в область голови та тулуба, заподіявши йому тим самим тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та невстановлена особа прибули за місцем проживання потерпілого ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , звідки викрали належне потерпілому майно на загальну суму 42292,44 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденним майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному носінні, зберіганні, придбанні та виготовленні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Розглядаючи вказану кримінальну справу, суд 1-ої інстанції прийняв рішення про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів істотної неправильності досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні. При цьому зазначив, що постанови про притягнення ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в якості обвинувачених в порушення вимог ст. 132 КПК України 1960 року не містять вказівки на злочин, у вчиненні якого останні обвинувачуються, а в обвинувальному висновку в порушення вимог ст. 223 КПК України 1960 року не викладено суть обвинувачення. Усунення вказаного порушення тягне за собою погіршення правового становища обвинувачених, порушення їх права на захист, тому потребує проведення попереднього слідства.

Досудове слідство було проведено з порушенням вимог ст. 13, 21 КПК України 1960 року, оскільки на момент пред`явлення обвинувачення та складання обвинувального висновку ОСОБА_11 та ОСОБА_9 не володіли ні державною мовою, ні російською мовою, якою велося досудове розслідування.

Крім того, з урахуванням постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.01.2015р. про задоволення скарги ОСОБА_8 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, суд 1-ої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку існують підстави вважати, що відносно обвинувачених застосовувались забороненні методи ведення слідства. Зміст обвинувального висновку свідчить про те, що більшість доказів по справі отримані в умовах, за яких маються підстави вважати, що застосовувались незаконні методи досудового розслідування.

При цьому, заперечення прокурора проти направлення справи на додаткове розслідування, не містили даних, що спростовували б наведені висновки.
В апеляції прокурор просить ухвалу скасувати, матеріали кримінальної справи направити на новий судовий розгляд в іншому складі суддів зі стадії попереднього розгляду справи. Посилається на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та невідповідність висновків суду 1-ої інстанції фактичним обставинам справи.

Вважає, що висновки суду про невідповідність обвинувачення вимогам закону є неконкретними та не містять обґрунтування того, в чому саме полягає така невідповідність з посиланням на норми чинного законодавства України. Стверджує, що постанови про притягнення ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 як обвинувачених повністю відповідають вимогам ст. 132 КПК України 1960 року, а обвинувальний висновок вимогам ст. 223 КПК України 1960 року. Слідчим чітко викладено, в чому обвинувачуються вказані особи. Обвинувачення пред`явлено у відповідності до вимог ст. 140 КПК України 1960 року та обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 роз`яснено його суть, про що свідчать відповідні підписи обвинувачених в протоколах про вручення ним копій постанов про притягнення їх як обвинувачених. Обвинувачення пред`явлено за участю їх захисників, обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 мовами, якими вони вільно володіють. Крім того, на думку апелянта, пред`явлене обвинувачення за рішенням прокурора може бути змінено ним в суді в порядку ст. 277 КПК, тому зазначене не є такою неправильністю, що тягне за собою повернення справи на додаткове розслідування.

Вважає, що повертаючи дану кримінальну справу на додаткове розслідування, суд вдався до аналізу і оцінки доказів у справі, що є неприпустимим. Посилання суду 1-ої інстанції на ст. 13 КПК України 1960 року, якою передбачено відновлення справи при відмові від поручительства, є незрозумілим і безпідставним, а вказівка про необхідність проведення інших процесуальних і слідчих дій неконкретною.

Висновок суду про те, що відносно обвинувачених застосовувалися недозволені методи досудового слідства та більшість доказів по кримінальній справі отриманні при застосуванні заборонених методів досудового слідства, зроблено передчасно, оскільки за вказаним фактом на даний час проводиться досудове розслідування і кінцеве рішення не прийнято. Крім того, така заява обвинуваченого сама по собі не є підставою для направлення справи на досудове розслідування, а результати перевірки за такою заявою можуть бути отиманні під час судового розгляду справи шляхом направлення запиту або судового доручення до відповідних органів.

Зауважує, що безпідставне повернення справи на додаткове розслідування порушує процесуальне право обвинувачених на розгляд справи в розумні строки.

Обвинувачений ОСОБА_9 надав суду заперечення, в яких просив апеляцію прокурора залишити без розгляду, як таку, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам ст. 350 КПК України 1960 року. Вважає оскаржувану ухвалу обґрунтованою, а апеляцію прокурора такою, що має на меті затягнути процес та створити перешкоду. Посилається на відсутність в апеляції вказівок на відповідні аркуші справи, а також малозначність суперечливість та недостатність наведених прокурором підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Обвинувачений ОСОБА_14 подав заперечення на апеляцію прокурора в яких заначив що при проведенні досудового слідства були порушені вимоги кримінально-процесуального закону тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано повернув кримінальну справу прокурору для проведення додаткового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляції, пояснення захисника ОСОБА_5 який заперечував проти апеляції прокурора, думку захисника ОСОБА_6 щодо вирішення питання на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України ( в редакції 1960 р.) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Між тим, повертаючи справу для проведення додаткового розслідування, суд зазначив, що постанови про притягнення ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в якості обвинувачених в порушення вимог ст. 132 КПК України 1960 року не містять вказівки на злочин, у вчиненні якого останні обвинувачуються, а в обвинувальному висновку в порушення вимог ст. 223 КПК України 1960 року не викладено суть обвинувачення. Усунення вказаного порушення тягне за собою погіршення правового становища обвинувачених, порушення їх права на захист, тому потребує проведення попереднього слідства.

Згідно до вимог ст. 275 КПК України ( в редакції 1960 року) розгляд справи провадиться тільки в межах пред`явленого обвинувачення.

Відповідно до роз`яснень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування №2 від 11.02.2005 року, повернення справи на додаткове розслідування у зв`язку з наявністю підстав для пред`явлення обвинувачення, яке до цього не було пред`явлене, допускається тільки за клопотанням прокурора або потерпілого чи його представника.
Тобто суд прийняв рішення про направлення справи на додаткове розслідування з питання, яке виходить за межі пред`явленого обвинувачення, та при відсутності клопотання прокурора з цього приводу.

Крім того, пред`явлене обвинувачення за рішенням прокурора може бути змінено ним в суді в порядку ст. 277 КПК України ( в редакції 1960 року), тому зазначене не є такою неправильністю, що тягне за собою повернення справи на додаткове розслідування.
Також є безпідставними висновки суду про порушенням вимог ст. 13, 21 КПК України ( 1960 року) під час проведення досудового слідства.

Так, відповідно матеріалам кримінальної справи обвинувачення всім обвинуваченим пред`явлено за участю їх захисників, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 мовами, якими вони вільно володіють, роз`яснено його суть, про що свідчать відповідні підписи обвинувачених в протоколах про вручення ним копій постанов про притягнення їх як обвинувачених.

Крім того, суд, повертаючи справу для проведення додатковго розслідування, вдався до аналізу і оцінки доказів у справі, що є неприпустимим. Так, суд зазначив що відносно обвинувачених застосовувалися недозволені методи досудового слідства та більшість доказів по кримінальній справі отриманні при застосуванні заборонених методів досудового слідства. Проте, такі висновки суду є передчасними, оскільки за вказаним фактом на даний час проводиться досудове розслідування і кінцеве рішення з цього питання не прийнято.

Отже, висновок суду про те, що справу необхідно повернути для проведення додаткового розслідування, є безпідставним, а тому постанова підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в той же суд але в іншому складі суду зі стадії попереднього розгляду.

Враховуючи, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжких злочинів, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 не є громадянами України, немають на території України міцних соціальних зв`язків, а ОСОБА_8 немає постійного місця проживання, вказані обставини свідчать про те, що вони можуть ухилитись від суду і таким чином переховуватись від правосуддя, тому колегія суддів вважає за необхідне залишити їм запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України ( в редакції 1960 р.), колегія суддів -
у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора прокуратури Центрального району м. Миколаєва ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 серпня 2015 року про повернення на додаткове розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому складі суду зі стадії попереднього розгляду.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 залишити тримання під вартою.

Головуючий:

Судді: