Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 10-24/2010 Головуючий в 1 інст.: Решетов В.В.
Категорія: розгляд подання слідчого
про обрання запобіжного заходу
- взяття під варту Доповідач: Жила І.Е.
У Х В А Л А

іменем України

4 лютого 2010 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді Червоненка В.Я.

суддів Бугрименка В.Г., Жили І.Е.

з участю прокурора Кудрявченка Д.В.

захисника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні справу за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на постанову місцевого Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.01.10р.,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою стосовно:

ОСОБА_3, 3.11.63р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, одруженого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст.89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Органом досудового слідства ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він 18.01.10р. близько 10 год. на розі вулиць Матроська Перекопська в м.Херсоні збув гр-ну ОСОБА_4 особливо небезпечний наркотичний засіб ацетильований опій, масою в перерахунку на суху речовину 0,036г.

Обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд мотивував тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ні де не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому перебуваючи на волі може ухилитись від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі.

В апеляції захисник ОСОБА_2 вказує на незаконність та необґрунтованість постанови суду, через невідповідність її висновків фактичним обставинам справи, неповноту та однобічність зясування всіх обставин справи, невмотивованість судового рішення. Так, судом не прийнято до уваги що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягався понад 10 років тому, за цей час не притягався навіть до адміністративної відповідальності, в силу статті 89 КК України являється не судимим. Підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, сусідами характеризується позитивно. Працював пожежним на Херсонському бавовняному комбінаті, але в зв'язку з фінансово-економічною кризою був скорочений, перебував на обліку в Херсонському обласному центрі зайнятості, який не надав ніякої роботи в зв'язку з чим, його було знято з обліку по закінченню термінів перебування. До теперішнього часу ОСОБА_3 не предявлено обвинувачення, що ставить під сумнів обґрунтованість даних які свідчать про вчинення ним вказаного тяжкого злочину. Суд не зясував всі необхідні дані про особу підозрюваного, зокрема: про попередні судимості, соціальні зв'язки особи, її схильності (чи вживає наркотики, алкогольні напої тощо), спосіб життя, поведінку під час провадження в цій або іншій справі (чи не ухилялася раніше особа від слідства, суду або виконання судових рішень, чи не вчинювала злочини проти правосуддя). Не досліджені відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов'язків та не займатиметься злочинною діяльністю. Не наведено судом і аргументів на користь того, що застосування більш м'якого, ніж взяття під варту, запобіжного заходу може не забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Судом не вмотивовано висновки того, що підозрюваний може ухилитися від слідства і суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, буде продовжувати злочинну діяльність. Просить постанову суду скасувати та обрати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_2, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, думку прокурора про необґрунтованість апеляції та про залишення постанови суду без змін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок суду про необхідність обрання щодо ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відповідає вимогам ст.ст.148, 150, 155 КПК України і його слід визнати обґрунтованим.

Відомості про особу підозрюваного, на які посилається апелянт, не можуть бути в даному випадку підставою для скасування або зміни постанови суду та для обрання ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу.

Згідно зі ст.155 ч.1 КПК України, взяття під варту як запобіжний захід застосовується у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки. У виняткових випадках цей запобіжний захід може бути застосовано в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі і на строк не більше трьох років.

Як видно з матеріалів, ОСОБА_3 ні де не працює, підозрюється у скоєнні злочину, передбаченому ст.307 ч.2 КК України, який відноситься до категорії тяжких і за який може бути призначено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. При таких обставинах у суду були всі підстави вважати, що ОСОБА_3 знаходячись на волі може ухилитись від органів досудового слідства і суду, перешкодити встановленню істини у справі.

Доводи апелянта, про неврахування судом того, що в силу ст.89 КК України ОСОБА_3 являється не судимим є необґрунтованими. Так, суд, вирішуючи питання щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу, на судимості підозрюваного не посилався, а врахував факт притягнення в минулому підозрюваного до кримінальної відповідальності, як обставину, яка характеризує його особу. Вказане повністю відповідає вимогам ст.150 КПК України.

Посилання в апеляції захисника на непредявлення ОСОБА_3 обвинувачення на час розгляду судом подання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту не ґрунтується на законі та суперечить вимогам ст.148 ч.4 КПК України, згідно з якою запобіжний захід може бути застосований і до підозрюваного, при цьому обвинувачення йому має бути предявлено не пізніше десяти діб з моменту обрання такого заходу.

Як видно з матеріалів, 26.01.10р. до ОСОБА_3 на підставі ст.115 КПК України був застосований тимчасовий запобіжний захід у виді затримання (а.с.3), а запобіжний захід у виді взяття під варту судом застосований 29.01.10р. (а.с.22), тобто в рамках десятиденного строку, відведеного законом для предявлення обвинувачення.

Твердження апелянта про наявність сумнівів щодо вчинення ОСОБА_3 вказаного тяжкого злочину, колегія суддів не розглядає, оскільки при розгляді справи про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини особи, розглядати й вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Доводи апелянта, щодо можливості застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу являються необґрунтованими, оскільки у суду були всі підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, зокрема підписка про невиїзд, не забезпечить належної поведінки підозрюваного.

Посилання в апеляції на невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, неповноту та однобічність зясування всіх обставин справи, невмотивованість судового рішення слід визнати безпідставними, оскільки вивченням матеріалів справи даних, які б про це свідчили не встановлено.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову місцевого Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.01.10р. про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту без змін.

Головуючий :

Судді :