АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2381/15-к Номер провадження 11-кп/786/640/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
засудженої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 липня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 липня 2015 року задоволено подання Миргородського МРВ КВІ УДДУПВП в Полтавськiй областi про скасування звільнення засудженої від відбування покарання з іспитового строку і направлення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженої 31.07.2014 року вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. ст.. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ухвали суду, начальник Миргородсько МРВ КВІ УДДУПВП в Полтавський області звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо скасування іспитового строку і направлення засудженої ОСОБА_9 для відбування призначеного судом покарання.
В обґрунтування свого подання органи КВІ послалися на те, що ОСОБА_9 під час відбування покарання постійно порушувала порядок та умови відбування покарання, не виконувала покладені на неї судом обов`язки.
Суд першої інстанції, розглядаючи дане подання, дійшов висновку про необхідність направлення засудженої в місця позбавлення волі з тих підстав, що засуджена порушувала умови відбування покарання.
Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Лубенського міськрайонного суду щодо ОСОБА_8 . Вказував, що суд не надав належної оцінки медичним довідкам згідно яких засуджена перебувала на лікуванні і не мала можливості з`явитися до інспектора. Що стосується періодичної зміни місця проживання в м. Києві та переїзду до м. Лубни та назад до Києва, то це не може свідчити про зникнення засудженої з метою ухилення від контролю за її поведінкою, а лише про намагання змінити своє життя, а періодичне не з`явлення на реєстрацію свідчить про наявність проблем зі здоров`ям, що підтверджується медичною документацією.
Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_8 та і в її інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів вказаних у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення про направлення засудженої в місця позбавлення волі, дослідивши матеріали кримінального провадження та додаткові доказі надані стороною захисту і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, яка підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 згідно вироку Подільського районного суду м. Києва від 31 липня 2014 року визнана винуватою та засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України 1 рік позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
30 червня 2015 року начальник Миргородського МРВ КВІ УДДУПВП в Полтавський області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та про направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного судом покарання через те, що вона не з`являлась в інспекцію без поважної причини, у зв`язку з чим їй були винесені застереження.
Відповідно до положень ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Тобто, для направлення засудженої для відбування призначеного покарання під час іспитового строку достатньо невиконання нею хоча б однієї із передбачених у цій нормі Закону підстав.

В оскарженому судовому рішенні, як вбачається, що ОСОБА_8 не з`являлась на реєстрацію 17,24 грудня 2014 року,24 квітня 2015 року та 23 червня 2015 року, хоча була попереджена про наслідки не виконання судового рішення.

На думку колегії суддів, вказана підстава, яка послугувала приводом для задоволення подання судом, не відповідає дійсності та спростовуються наступним.

Положеннями ч.1, ч.5 ст.166 КВК України визначено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно із підпунктом 5.3 пункту 5 розділу ІV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (затверджена спільним наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України №270/1560 від 19 грудня 2003 року з подальшими змінами), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами), то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Із наведеного слідує, що у поданні та надісланих до суду матеріалах, мають бути наведені докази того, що засуджена особа не з`явилась до інспекції на реєстрацію у визначений день саме без поважних причин, а при розгляді подання судом, - ретельній перевірці підлягають доводи цієї особи про поважність причин такої неявки.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя також зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Разом з тим, на противагу вище викладеним нормам закону, матеріали справи не містять доказів які б підтверджували, що у інкриміновані ОСОБА_8 дні неявки в КВІ на реєстрацію, були вчинені нею без поважних на те причин. Більше того, місцевим судом, при розгляді справи не спростовано і доводів засудженої про безпосередні причини її неявки в КВІ, зокрема і те, що під час звернення в КВІ, вона повідомляла адресу своєї реєстрації, а також повідомляла, що знаходилась на лікарняному.

Факт перебування засудженої ОСОБА_8 на лікарняному підтверджується довідкою ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В. згідно якої ОСОБА_8 зверталась до клініки за медичною допомогою , а саме перебувала на лікарняному з 16.12.2014 року по 25.12.2014 року з діагнозом гостра респіраторна вірусна інфекція; з 15.01.2015 року по 24.01.2015 рік з діагнозом гостра респіраторна вірусна інфекція, трахеїд, з 25.03.2015р. по 08.04.2015р. діагноз хронічний бронхіт, стадія загострення та з 28.03.2015 р. по 17.06.2015р. перелом лівої гомілки без зміщення.

Таким чином, оскаржуване судове рішення, не містить доказів, які б спростували доводи засудженої ОСОБА_8 про поважність причин її неприбуття в КВІ для реєстрації, при цьому ані інспектором КВІ ані прокурором в судовому засіданні не було надано протилежних доказів.
За наведених обставин, судове рішення не може залишатися чинним та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, з постановленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, п.4 ч.1 ст.407, п.2 ч.1 ст.409, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 задовольнити, а ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання Миргородського МРВ КВІ УДДУПВП в Полтавській області про скасування звільнення засудженої ОСОБА_8 від відбування покарання та направлення в місця позбавлення волі відмовити.
Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі Апеляційного суду Полтавської області негайно.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4