Справа №: 671/1925/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2015 року Волочиський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Волочиськ матеріали кримінального провадження №0000456 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Волочиськ Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, працездатної, не працюючої, одруженої, на утримані має 2 малолітніх дітей, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :
03.04.2013 року ОСОБА_4 перебуваючи у м.Яблонець-над-Нісою Чеської Республіки, діючи умисно, при наданні заяви на продовження довгострокового проживання на території Чеської Республіки пред`явила у відділ міграційної політики і політичного притулку Міністерства внутрішніх справ Чеської Республіки вказаного населеного пункту завідомо підроблену довідку №97 від 27.03.2013 року про те, що вона навчається на 2 курсі Регентського відділу при Київській духовній академії Української православної церкви. Ця довідка мала свідчити про незабезпеченність ОСОБА_4 , що відповідно до положення літери d) частини 1 ст.66 Закону №326/1999 Збірнику Законів Чеської Республіки «Про перебування іноземців на території Чеської Республіки» являється однією із умов, необхідних для продовження перебування іноземця на території Чеської Республіки по причині з`єднання сім`ї, коли підозрювана являється повнолітньою дитиною іноземця, який має дозвіл на проживання на території Чеської Республіки.
Згідно повідомлення Київської духовної академії та семінарії №1439 від 11.04.2014 року ОСОБА_4 не являлася і не являється студенткою Регентського відділу при Київській духовній академії і семінарії Української православної церкви, там відсутній такий підрозділ як Регентське відділення, але функціонує Регентський клас при Київській духовній академії і семінарії Української православної церкви, який не є зареєстрованим в державних органах, не є юридичною особою, а існує як місіонерський проект з підвищення релігійної освіти мирян, де навчаються особи тільки чоловічої статті, однак навіть в переліку осіб, що проходили там курси ОСОБА_4 зареєстрована не була. Довідка на ім`я ОСОБА_4 під реєстраційним номером №97 від 27.03.2013 року не видавалася ректором Київської духовної академії і семінарії Української православної церкви та не існує в журналі реєстрації, подібна довідка не могла бути видана.
Відповідно до висновку судової експертизи від 24.07.2014 року, довідка №97 від 27.03.2013 року Регентського відділу при Київській духовній академії Української православної церкви є підробленою.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
30.10.2015 року між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст.470, 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, в якій ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, погоджується з його правовою кваліфікацією за ч.4 ст.358 КК України і підтвердила всі істотні обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, які викладені у п.3 Угоди.
Також сторонами Угоди узгоджено покарання із врахуванням ст.ст.65-68, 75, 77 КК України, за яким ОСОБА_4 призначається покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України визнала повністю, пояснила, що угоду уклала добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, згідна на затвердження судом угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Таким чином, судом встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення за ч.4 ст.358 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, угода укладена добровільно, ОСОБА_4 згідна на затвердження угоди про визнання винуватості, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, узгоджене покарання і порядок його призначення відповідають ст.ст. 75, 77, 358 ч.4 КК України, угода відповідає також вимогам ст.ст.469, 470, 472 КПК України, інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, підстав для відмови у затвердженні угоди не встановлено, тому її необхідно затвердити, призначивши ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 374-376, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні№0000456, укладену 30.10.2015 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 грн.

До вступу вироку в законну силу міру забезпечення кримінального провадження ОСОБА_4 не обирати.

Копію вироку негайно вручити прокурору та ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, якщо їх не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після постановлення ухвали судом апеляційної інстанції.

Суддя