Справа № 743/750/14-к
Провадження №1-в/743/62/15
УХВАЛА
30 грудня 2015 року смт. Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 , засудженого Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.69 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна,

В С Т А Н О В И В :

29.12.2015 року ОСОБА_2 , посилаючись на Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», звернувся до суду із заявою про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, а саме з 28.10.2014 року по 23.11.2014 року, а також з 04.04.2014 року по 07.04.2014 року, у строк покарання, призначеного вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області, ухваленого відносно нього 30.07.2014 року.

Перевіривши заяву ОСОБА_2 на відповідність вимогам КПК України, приходжу до висновку про необхідність її повернення заявникові, з наступних підстав.

Частина 5 ст.72 КК України передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказана норма закону застосовується судом безпосередньо при призначенні покарання.

Згідно Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», положення цього Закону застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс обвинувальний вирок.

У відповідності до ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Частиною 6 ст.9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу. Статтею 7 КПК України встановлено загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться, зокрема, принципи законності, доступу до правосуддя, обов`язковість судових рішень.
Згідно ч.1 ст.9 КПК, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Судом встановлено, що ОСОБА_2 відбуває покарання в Бориспільській ВК №119, в с.Мартусівка Бориспільського району Київської області.
Згідно п.1 ч.2. ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2 - 4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу;
Таким чином, з урахуванням можливості застосування аналогії закону, подання заяви, є підставою для її повернення.
Керуючись ст.ст.372, 537, 539 КПК України - У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 - повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що він має право звернутися з даним клопотанням до суду за місцем свого відбування покарання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1